Справа № 460/1973/20
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 травня 2020 року м. Рівне №460/1973/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу з часу призначення пенсії (13 жовтня 2006 року) до страхового стажу останнього, який враховується для призначення пенсії, періоду роботи сезонним працівником в Шевченківському відділенні радгоспу з 19 листопада 1975 року по 3 вересня 1977 року включно та зобов`язання відповідача зарахувати позивачу з часу призначення пенсії (13 жовтня 2006 року) до страхового стажу останнього, який враховується для призначення пенсії, період роботи сезонним працівником в Шевченківському відділенні радгоспу з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року включно, провести перерахунок страхового стажу роботи, починаючи з дня призначення пенсії, і виплатити позивачу різницю між розміром пенсії, який буде нарахований за результатами перерахунку страхового стажу, та раніше виплаченим розміром. За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що з 13 жовтня 2006 року вона отримує пенсію за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне». При цьому, при обрахунку загального страхового стажу позивача на момент призначення пенсії територіальним органом Пенсійного фонду України не був врахований період її роботи сезонним працівником у Шевченківському відділенні Велико-Жовтневого цукрового комбінату з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року включно. Позивач стверджує, що вона неодноразово зверталася до відповідача з приводу зарахування спірного періоду роботи до загального страхового стажу. Так, 29 листопада 2019 року позивач вчергове звернулася до відповідача з метою вирішення вказаного питання, однак відповідач своїм листом повідомив про відмову в зарахуванні періоду роботи з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року, оскільки він не підтверджений уточнюючими документами. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, позаяк, на момент призначення пенсії будь-які уточнюючі документи щодо підтвердження періоду роботи сезонним працівником у Шевченківському відділенні Велико-Жовтневого цукрового комбінату в неї не вимагалися та про необхідність їх подання їй відомо не було. Натомість, до заяви про призначення пенсії позивачем була долучена трудова книжка, записів якої, на думку останньої, було достатньо для зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу. З наведених підстав, позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що позивач дійсно перебуває у нього на обліку та з 13 жовтня 2006 року отримує пенсію за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне». Відповідач вказує, що за наслідками розгляду заяви позивача про призначення пенсії, останню було повідомлено про необхідність підтвердження періоду роботи сезонним працівником у Шевченківському відділенні Велико-Жовтневого цукрового комбінату з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року. Однак, заявою від 27 жовтня 2006 року позивач повідомила, що не може надати уточнюючі документи за спірний період роботи. Враховуючи зазначене, на момент призначення пенсії період роботи сезонним працівником з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року не був врахований до страхового стажу позивача. З 1 листопада 2019 року, на підставі додаткового наданих документів, позивачу проведений перерахунок страхового стажу шляхом зарахування до його загальної тривалості періоду роботи з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року. При цьому, відповідач наголошує, що перерахунок пенсійної виплати позивача був проведений у відповідності до положень статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне». З огляду на вказане, відповідач просить в задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

16 березня 2020 року позовна заява надійшла до суду.

17 березня 2020 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

8 квітня 2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву та клопотання про зупинення провадження у справі.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Обставини справи, встановлені судом:

З 13 жовтня 2006 року позивач отримує пенсію за віком, призначену на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне».

При призначені пенсії до страхового стажу позивача не був зарахований період роботи сезонним працівником у Шевченківському відділенні Велико-Жовтневого цукрового комбінату з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року.

29 листопада 2019 року позивач звернулася до відповідача із заявою, у якій просила, зокрема, здійснити перерахунок пенсії з дня її призначення шляхом проведення перерахунку страхового стажу на підставі відомостей трудової книжки.

Листом від 24 січня 2020 року відповідач повідомив позивачу про відсутність підстав проведення перерахунку страхового стажу та пенсійної виплати. Таке рішення відповідач мотивував тим, що на момент призначення пенсії позивачу було повідомлено про необхідність подання уточнюючих документів для підтвердження періоду роботи в Шевченківському відділенні Велико-Жовтневого цукрового комбінату, однак остання заявою від 27 жовтня 2006 року повідомила про неможливість подання таких документів.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернулася до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058), який набрав чинності 1 січня 2004 року.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону № 1058, виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону № 1058).

Також, частиною четвертою статті 24 Закону № 1058 встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як зазначено вище по тесту рішення Закон № 1058 набрав чинності 1 січня 2004 року, а тому періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу, в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 2004 року.

До 1 січня 2004 року умови та порядок надання трудових і соціальних пенсій непрацездатним громадянам України визначав Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788).

Відповідно до частини першої статті 56 Закону № 1788, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При цьому, згідно з приписами статті 62 Закону № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому, підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Аналіз вказаних вище норм права дозволяє прийти до висновку, що в разі відсутності в трудовій книжці необхідних записів або їх неправильному чи неточному оформленні за періоди роботи до 1 січня 2004 року, зарахування таких періодів роботи до страхового стажу здійснюється на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідок, виписок із наказів, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати, посвідчень, характеристик, письмових трудових договорів і угод з відмітками про їх виконання та інших документів, які містять відомості про відповідні періоди роботи.

У період роботи позивача сезонним робітником у Шевченківському відділенні Велико-Жовтневого цукрового комбінату з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулювалися Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 № 162 (зі змінами; далі - Інструкція № 162).

Пунктом 2.3 Інструкції № 162 було встановлено, що всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно з записом № 5 у трудовій книжці позивача, з 19 листопада 1975 року остання була зарахована сезонним робітником до Шевченківського відділення Велико-Жовтневого цукрового комбінату

При цьому, у графі 4 запису № 5 містяться реквізити документа, на підставі якого внесений такий запис, - наказ № 442 від 18 квітня 1975 року.

Тобто, згідно з записом № 5 у трудовій книжці позивача, між днем винесення наказу про зарахування на роботу та днем фактично зарахування (виходу) на роботу минуло сім місяців, що не узгоджується з вимогами пункту 2.3 Інструкції № 162 та, на переконання суду, було достатньою підставою для витребування територіальним органом Пенсійного фонду України у позивача додаткових документів з метою підтвердження періоду роботи в Шевченківському відділенні Велико-Жовтневого цукрового комбінату.

За змістом заяв по суті, сторонами не заперечується, що на момент призначення пенсії уточнюючі документи щодо періоду роботи сезонним робітником з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року позивачем надані не були, внаслідок чого призначення пенсії відбулося без включення спірного періоду до страхового стажу.

Твердження позивача про те, що їй не було відомо про необхідність подання уточнюючих документів щодо періоду роботи в Шевченківському відділенні Велико-Жовтневого цукрового комбінату суд відхиляє як безпідставне та необґрунтоване, оскільки воно спростовується матеріалами справи.

Так, в матеріалах справи наявна копія заяви позивача від 27 жовтня 2006 року, за змістом якої остання просить не враховувати в стаж роботи для призначення пенсії період з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року в зв`язку з неможливістю надати уточнюючі документи.

З огляду на вказане, суд вважає, що на момент призначення пенсії позивачу було достеменно відомо про необхідність подання додаткових документів з метою підтвердження періоду роботи у Шевченківському відділенні Велико-Жовтневого цукрового комбінату з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року.

Як встановлено судом, відповідні документи були подані позивачем до відповідача 4 листопада 2019 року.

Також, матеріалами справи підтверджується, що перерахунок страхового стажу та, відповідно, пенсійної виплати позивача з урахування періоду роботи з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року був проведений відповідачем з 1 листопада 2019 року, тобто з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, як того вимагає частина четверта статті 45 Закону № 1058.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу в перерахунку страхового стажу та пенсійної виплати, починаючи з 13 жовтня 2006 року, шляхом включення до загального страхового стажу періоду роботи сезонним робітником у Шевченківському відділенні Велико-Жовтневого цукрового комбінату з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а відтак не допускав порушення прав та інтересів позивача.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах. Натомість обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає такі вимоги безпідставними та необґрунтованими.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження даного рішення суду продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Короленка, 7; ).

Суддя Комшелюк Т.О.