Справа № 640/9253/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

04 травня 2020 року м. Київ № 640/9253/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Скочок Т.О., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

26.04.2020 ОСОБА_2 , як представником ОСОБА_1 , сформовано в системі «Електронний суд» та надіслано на електронну адресу Окружного адміністративного суду міста Києва позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов?язання вчинити дії. Підписантом цього позову визначено ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 160 КАС України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За змістом норм ч. 1 ст. 55 і ч. 1 і 2 ст. 57 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник.

При цьому, у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 і 4 ст. 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Положення наведених норм процесуального права дають підстави для висновку, що сторона у справі має право на звернення до суду із позовною заявою через представника лише на підставі документу, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими до неї матеріалами суд встановив, що позовна заява від імені позивача ( ОСОБА_1 ) підписана іншою фізичною особою - ОСОБА_2 . На підтвердження таких повноважень ОСОБА_2 разом із цією позовною заявою до суду були надіслана сканкопія з нотаріально посвідченої довіреності від 29.05.2019, номер в Реєстрі 284.

Зі змісту цієї довіреності вбачається, що ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 представляти її інтереси «у будь-яких підприємствах, установах та організаціях незалежно від організаційної форми та підпорядкування (в тому числі - у відповідній районній державній адміністрації, виконавчих органах, житлово-експлуатаційних органах та організаціях, будь-яких інших організаціях та установах, Державній реєстраційній службі, у тому числі в будь-яких банківських та фінансових установах, їх філіях та відділеннях, органах газо-, енерго-, тепло-, водопостачання та зв?язку, органах містобудування, архітектури, державного архітектурно-будівельного контролю, охоронних службах, органах внутрішніх справ, архівних установах та інших, Центрах обслуговування споживачів, телекомунікаційних компаніях, в «Укрпошта» (українському державному підприємстві поштового зв?язку), його відділеннях, а також у будь-яких кур?єрських службах та поштових організаціях, тощо, не обумовлених у цій довіреності підприємствах, установах та організаціях, з усіх питань, на вирішення яких представника уповноважено, якщо до компетенції вказаних структур належить їх розгляд по суті, зокрема в органах нотаріату, бюро технічної інвентаризації, тощо, з питань, пов?язаних з:

- управлінням та користуванням належними довірителю об?єктами нерухомого майна;

- розпорядження від імені довірителя та його інтересах рахунками (поточними, ощадними, депозитними, картковими, інвестиційними, тощо) з правом отримання всіх належних довірителю грошових коштів, компенсації та будь-яких виплат;

- користуватися та розпоряджатися індивідуальними банківськими сейфами (індивідуальними сейфами та/або депозитними ячейками);

- отриманням належної довірителю поштової кореспонденції (поштові відправлення, поштові перекази, листи, посилки, періодичні видання, тощо);

- вирішення будь-яких питань перед оператором мобільного (стільникового) зв?язку.

Проаналізувавши текст цього доручення суд дійшов висновку, що така довіреність не містить інформації про надання представнику ( ОСОБА_2 ) права на представництво та захист інтересів довірителя (ОСОБА_1), в т.ч прав на підписання та подання (надіслання) позовної заяви до суду від імені довірителя.

У контексті з наведеним суд враховує положення ст. 237, 244 Цивільного кодексу України, відповідно до яких представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Згідно з ч. 1 ст. 1000 та ч. 1 ст. 1003 цього ж Кодексу за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному.

У даному випадку при видачі довіреності від 29.05.2019 ОСОБА_1 самостійно визначила обсяг прав, що надаються представнику для вчинення чітко визначеного переліку дій, серед яких до речі питання щодо вирішення спорів у судах відсутні, та при цьому не уповноважила представника представляти її інтереси у судах, вчиняти від її імені та в її інтересах будь-які у судах (зокрема, підписання та подання позову до суду).

Таким чином, позовна заява, що надійшла на електронну адресу суду, підписана та подана особою, яка у встановленому законом порядку не уповноважена на вчинення таких дій.

За приписами норми п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 3 ч. 4 ст. 169, ст. 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 повернути позивачці.

2. Ухвалу про повернення позовної заяви невідкладно надіслати позивачці.

3. Роз`яснити позивачці, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Повернути позивачці позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок