Справа № 200/2515/20-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 р. Справа№200/2515/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області про визнання відмови неправомірною та зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області про визнання неправомірною діяльності відповідача щодо відмови в перерахунку довічного грошового утримання; про зобов`язання відповідача зробити перерахунок призначеного довічного грошового утримання з 84% до 88% за останньою посадою судді Краматорського міського суду Донецької області та зобов`язання сплатити недоплачене довічне грошове утримання, починаючи з грудня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає відмову в здійсненні перерахунку довічного грошового утримання протиправною, оскільки його стаж (з урахуванням половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та строку проходження строкової військової служби) становить 24 роки, що дає йому право на 88% від суддівської винагороди судді.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з порушенням пункту 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Після усунення недоліків ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

17 квітня 2020 року від Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити в позові з підстав пропуску шестимісячного строку звернення до суду, який обчислює з грудня 2016 року - дати, з якої позивач просить здійснити перерахунок. Також вважає необґрунтованим оскаржувати діяльність відповідача саме з грудня 2016 року, оскільки відмова мала місце не в грудні 2016 року. Звертає увагу суду також на те, що в пенсійній справі відсутня копія диплому про навчання; заяву встановленого зразка позивач не подавав; рішення про відмову не приймалось, позивачеві була надана лише відповідь.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Постановою Верховної Ради України від 17 жовтня 2002 року № 186-IV ОСОБА_1 звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви у відставку.

За даними трудової книжки суддя ОСОБА_1 з 20 листопада 1970 року по 09 листопада 1972 року проходив службу в збройних силах, з 01 вересня 1977 року по 01 липня 1981 року навчався у Харківському юридичному інституті, з 21 червня 1982 року по 13 грудня 2002 рік обіймав посаду судді Краматорського міського суду Донецької області.

17 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про врахування всіх вказаних періодів та здійсненні перерахунку довічного грошового утримання з 84% до 88% за останньою посадою судді Краматорського міського суду Донецької області.

26 лютого 2020 року у листі відповідачем відмовлено в здійсненні перерахунку, оскільки статтею 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, чинного на день звернення, не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді інших періодів роботи, ніж тих, що передбачені вказаною нормою.

Разом з тим матеріалами справи підтверджується, що при розрахунку довічного грошового утримання позивачеві враховано строк проходження строкової військової служби, з огляду на що його стаж визначено в розмірі 22 роки 5 місяців 13 днів та встановлено розмір щомісячного довічного грошового утримання - 84% суддівської винагороди.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 № 2453-VI (у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» - до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VIII, які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016; далі - Закон № 2453-VI) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з частиною першою статті 135 Закону № 2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас за приписами пункту 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI (у редакції до викладення Закону в новій редакції Законом України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд») судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

На час набрання чинності Законом № 2453-VI (30 липня 2010 року) діяла постанова Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03 вересня 2005 року № 865 (далі - постанова КМУ № 865).

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 вказаної постанови до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до абзацу 3 статті 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10 липня 1995 року № 584/95 (у редакції, чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді більше 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Виходячи з аналізу наведених норм, суд дійшов висновку, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом № 2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби.

Судом встановлено, що стаж позивача на посаді судді становить більше 10 років (а саме 20 років 5 місяців 22 дня), а тому до стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, підлягає зарахуванню період проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 19 днів та половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - 02 року 01 місяць, що сумарно становить 24 роки 06 місяців 11 днів.

Наведені обставини дають йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 88 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (80% + (4 роки х 2%)).

А тому вимога про визнання неправомірною діяльності відповідача щодо відмови в перерахунку довічного грошового утримання підлягає задоволенню.

Доводи відповідача про необґрунтованість оскарження його дій саме з грудня 2016 року не приймаються судом до уваги, оскільки вимоги сформовані позивачем без прив`язки до конкретної дати. Вимогою є: визнання неправомірною діяльності відповідача щодо відмови в перерахунку призначеного довічного грошового утримання.

Доводи про те, що позивач не звертався до відповідача із заявою встановленого зразка, а рішення про відмову не приймалось, суд вважає такими, що не впливають на вирішення спору, оскільки предметом цієї справи є не визнання протиправним та скасування рішення відповідача, а визнання неправомірною його відмови, оформленої листом від 26 лютого 2020 року, в якому, зокрема, прямо вказано на можливість вирішення спору в судовому порядку.

Доводи щодо пропуску строку звернення до суду, який відповідач обчислює з грудня 2016 року - дати, з якої позивач просить здійснити перерахунок, є помилковими, оскільки основною вимогою є визнання неправомірною відмови в перерахунку довічного грошового утримання, яка мала місце в лютому 2020 року. А тому позивачем, який звернувся до суду 05 березня 2020 року, дотримано шестимісячний строк звернення, передбачений абзацом 1 частини другої статті 122 КАС України.

Доводи про відсутність в пенсійній справі копії диплому про навчання суд не приймає до уваги з огляду на підтвердження періоду навчання записами трудової книжки та з огляду на приписи частини третьої статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), відповідно до якої органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. […].

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача зробити перерахунок призначеного довічного грошового утримання з 84% до 88% за останньою посадою судді Краматорського міського суду Донецької області та зобов`язання сплатити недоплачене довічне грошове утримання, починаючи з грудня 2016 року, суд зазначає наступне.

Спеціальним законодавством не визначено процедуру здійснення перерахунку довічного грошового утримання, а тому застосуванню підлягають приписи абзаців 1, 2 частини четвертої статті 45 Закону № 1058-IV, відповідно до яких перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок 17 лютого 2020 року, а тому цей перерахунок підлягає здійсненню з 01 березня 2020 року.

За цих обставин вимоги про зобов`язання відповідача зробити перерахунок призначеного довічного грошового утримання з 84% до 88% за останньою посадою судді Краматорського міського суду Донецької області та зобов`язання сплатити недоплачене довічне грошове утримання підлягають частковому задоволенню: починаючи не з грудня 2016 року, а з 01 березня 2020 року.

Відповідно до речення 1 частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позову судові витрати, які складаються з судового збору за подання позовної заяви, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області про визнання відмови неправомірною та зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати неправомірною діяльності відповідача щодо відмови в перерахунку довічного грошового утримання.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області зробити перерахунок ОСОБА_1 призначеного щомісячного довічного грошового утримання з 84% до 88% за останньою посадою судді Краматорського міського суду Донецької області, починаючи з 01 березня 2020 року.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області сплатити недоплачене довічне грошове утримання ОСОБА_1 , починаючи з 01 березня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області (, місце знаходження: вул. Поштова, буд. 5, м. Краматорськ Донецької області, 84302) судовий збір в сумі 740 (сімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29 квітня 2020 року.

Суддя Ю.М. Льговська