Справа № 211/136/20
Суддя: Папарига В. А.
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/136/20
Провадження № 2-а/211/43/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 травня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Чернушкіній Г.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Ялового Олександра Сергійовича, третя особа Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського 2 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Ялового Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, який в послідуючому уточнив. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вказаною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Підставою було те, що він 27.11.2019 року о 06-40 год. в м. Кривому Розі по вул. Волгоградська, 2, керував транспортним засобом без ввімкнутого ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив вимоги п. 19.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає вказану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки жодних доказів порушення ним правил дорожнього руху та здійснення руху без ввімкнутого світла передніх фар. Поліцейська машина рухалася за його автобусом і світло фар їхнього автомобіля було набагато яскравіше ніж світлопередніх фар його автобуса з показаного йому на місці відео з відео реєстратора, проте його автобус був знятий з заднього боку, та видно лише те, що патрульна поліція рухалися за його автобусом і видно як горять габаритні вогні, однак не видно і не могло бути видно світла ближніх фар його автобуса, оскільки ракурс відео цього не дозволяв. Оскільки він категорично не визнав правопорушення і не підписував жодного документу, а постанову про притягнення до кримінальної відповідальності отримав лише 14 грудня 2020 року, строку звернення до суду з позовом він порушує. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд скасувати постанову про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП серії ІАК №1797325 від 27.11.2019 року.

В судове засідання сторони не з`явилися , позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягав.

Відповідач поліцейський полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Яловий О.С. в судове засідання не з`явився, надав відгук на адміністративний позов, в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, проти адміністративного позову заперечував. В обґрунтування своєї позиції послався на те, що адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови серії ІАК №1797325 від 27.11.2019 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем перш за все попущено строк звернення до суду з адміністративним позовом. Крім того, під час розгляду справи відповідачем було відібрано усні пояснення від позивача та свідків, які не заперечували факт того, що позивач їхав на габаритах, даний факт зафіксовано і на відео з відео реєстратора, яке на теперішній час не збереглося, оскільки позивач через великий проміжок часу звернувся до суду. Посилаючись на дотримання норм чинного законодавства при розгляді справи та винесені постанови, відповідач просив суд в позові відмовити.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом №1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 Розділу III Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема приписами ч.2 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 27.11.2019 року поліцейським 2 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Яловим О.С. винесено постанову серії ІАК №1797325 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. За змістом постанови 27.11.2019 року о 06 год 40 хв. у м. Кривому Розі по вул. Волгоградська, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив п.19.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. ( а.с. 13 - копія постанови).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 19.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі. Згідно примітки в умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з статтею 31 Закону № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відзиву на позовну заяву відповідач, заперечуючи проти позову послався на те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП ним була винесена на підставі зібраних доказів, а саме відео на якому було зафіксовано факт правопорушення, з яким було ознайомлено позивача, пояснень самого позивача та свідка, які зафіксовані на відео. В підтвердження своїх заперечень відповідач надав суду диск з відеозаписом на якому зафіксовано пояснення позивача, та свідка, особа якого не встановлена. При цьому відеозапис на якому начебто зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду не надано з посиланням на те, що вказане відео не збереглося.

В той же час, суд не може прийняти як належний доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, пояснення позивача зафіксовані на наданому відеозаписі, оскільки, як вбачається з вказаного відеозапису провину свою він не визнавав та постійно стверджував про те, що в його автомобілі дійсно пропадало світло ближніх фар, однак це відбулося на короткий проміжок часу, коли він рухався під мостом і йому потрібно було проїхати міст за здійснити зупинку в безпечному місці, що він і зробив при цьому габаритні вогні на його транспортному засобі були ввімкнені, в цей час і під`їхали працівники поліції. Показання ж свідка, особа якого відповідачем при розгляді справи не була встановлена, також не можуть бути прийняті судом як доказ умисного вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем порушено порядок отримання вказаного доказу, крім того його показання узгоджуються з показаннями позивача.

Інших доказів на підтвердження вчинення позивачем порушень пункту 19.1 Правил дорожнього руху, відповідачем не надано.

Таким чином, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, відповідачем не надано належних та достатніх доказів правомірності свого рішення, а посилання відповідача на те, що обов`язок по доказуванню покладається не лише на відповідача, а і на позивача, суд вважає безпідставними, виходячи з вищевказаних положень ч.2 ст. 77 КАС України.

Зважаючи на те, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

З огляду на встановлені обставини справи, зважаючи на те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить висновку про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, в зв`язку з чим його позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню.

При цьому, судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення відповідача про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом щодо постанови по справі про адміністративне правопорушення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 отримав оскаржувану постанову 14 грудня 2019 року та згідно поштового конверту 23 грудня 2019 року направив даний позов до суду. Таким чином, строк звернення до суду з адміністративним позовом щодо постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачений ч.2 ст. 286 КАС України, позивачем не порушено.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246,286 КАС України, ст. 9, ч.5 ст. 121 , 251 , 284 КУпАП суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 2 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Ялового Олександра Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності- задовольнити .

Постанову серії ІАК №1797325 від 27.11.2019 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП- закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 травня 2020 року.

Суддя: В. А. Папарига