Справа № 335/1489/20
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/1489/20 2-а/335/94/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,

розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції УПП в Запорізькій області роти 1 батальйону 1 Бондарчука Євгенія Володимировича про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ЕАК №2127453 від 18 лютого 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора лейтенанта поліції УПП в Запорізькій області роти 1 батальйону 1 Бондарчука Євгенія Володимировича про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ЕАК №2127453 від 18 лютого 2020 року.

В обґрунтування позову зазначив, що 18 лютого 2020 року інспектором роти 1 батальйону 1 УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Бондарчуком Євгеном Володимировичем було винесено постанову_серія ЕАК №2127453 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.З ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 гривень. Відповідно до постанови, він нібито 04 лютого 2020 року о 00 год. 00 хв., рухаючись за кермом автомобіля Lanos НОМЕР_1 у м. Запоріжжя по вулиці Сергія Тюленіна 73 здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п.17.1 ПДР- На дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка ТЗ на цій смузі.

Вважає зазначені дії інспектора протиправними, а постанову незаконною, оскільки 04 лютого 2020 року він не лише не був за кермом автомобіля Lanos НОМЕР_1 у м. Запоріжжя по вулиці Сергія Тюленіна 73, а взагалі не керував будь-якими транспортними засобами, оскільки знаходився дома за адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з зазначеним, позивач просить суд визнати протиправними дії інспектора роти 1 батальйону 1, УПП в Запорізькій області, лейтенанта поліції Бондарчука Євгена Володимировича та скасувати постанову_серія ЕАК №2127453 від 18 лютого 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, а зазначену справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою суду від 24 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Також позивачем були подані до суду письмові пояснення. Так, позивач пояснив, що на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням дорожня розмітка на той момент не була взагалі помітна та не відповідала вимогам ДСТУ 2587-2010 Розмітка дорожня, а саме коефіцієнт яскравості та світлоповертання цієї розмітки був значно менший ніж 60 відсотків, містами ця розмітка була повністю затерта та її не було видно. Підійшовши до його автомобіля, співробітник поліції висловив вимогу пред`явити документи і сказав, що він нібито порушив ПДР, а саме рухався по полосі для автобусів. На що він відповів інспектору, що якщо інспектор вважає що він щось порушив, нехай розпочинає розглядати справу про адміністративне правопорушення. Після цього інспектор вимагав пред`явити документи, а саме водійське посвідчення. Переглянувши документи, інспектор пішов до свого службового транспорту, та через деякий час повернувся з бланком вже заповненої постанови, не розглянувши справу по суті, як того вимагають норми статей 278-280 КУпАП, не ознайомив його з правами, передбаченими статтями 268 КУпАП та 63 Конституції України. Таким чином, після зупинки транспортного засобу, висловлення звинувачень у його бік, інспектор одразу виніс постанову, не розглянувши справу по суті. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення часу та місця скоєння правопорушення, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, та взагалі з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Також, в постанові невірно вказані місце та дата скоєння правопорушення. Своїми діями, інспектор грубо порушив вимоги ст.ст.278, 279, та 280 КУпАП, а також його право на захист. Крім того, у постанові відсутні додатки, у тому числі зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис. Таким чином в справі відсутні та не розглядалися будь які докази, які могли би підтвердити факт вчинення правопорушення.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим підстав для відкладення розгляду справи не вбачається, й суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, з урахуванням заяви представника позивача та належним чином повідомленого відповідача, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін та на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України без проведення фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 лютого 2020 року інспектором роти 1 батальйону 1 УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Бондарчуком Є.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №2127453.

З копії вказаної постанови вбачається, що 04.02.2020 о 00 год. 00 хв. у м. Запоріжжя по вулиці Сергія Тюленіна 73, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з Lanos НОМЕР_1 здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п.17.1 ПДР - На дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка ін. ТЗ на цій смузі. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в сумі 510 грн.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема за частиною третьою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частина 2 ст. 258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ст. 283 КУпАП).

Крім того, за приписами ч.1 ст. 286 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, зокрема, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Тобто положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із змісту ст.8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, положення ст.62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП, зокрема, в постанові потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог статті 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному Законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інша обставина, яка має значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експертизи, речових доказів, показниках технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото та відеозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідачу по справі надавалась можливість заперечувати, спростовувати доводи позивача, надавати докази своєї незгоди, але відповідачем не було надано жодного заперечення щодо доводів позивача.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач у справі не довів належними і допустимими доказами не лише факту дотримання ним законодавчо встановленої процедури розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення, а взагалі факту вчинення адміністративного правопорушення.

Зважаючи на той факт що, відповідач не надав доказів правомірності свого рішення, що є його обов`язком відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, будь-який сумнів тлумачиться на користь особи, що притягається до відповідальності, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем передчасно та без повного та всебічного з`ясування усіх обставини справи, вина позивача не підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Так, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем надано не було, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Також, слід зазначити, що ст. 286 КАС України, яка врегульовує особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, не надає суду повноважень визнавати дії відповідача незаконними та/або визнавати протиправними його рішення, а тому позов у цій частині до задоволення не підлягає.

Згідно п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 14, 77, 242-246, 250, 255, 286, 295 КАС України,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції УПП в Запорізькій області роти 1 батальйону 1 Бондарчука Євгенія Володимировича про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ЕАК №2127453 від 18 лютого 2020 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2127453 від 18 лютого 2020 року, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення -закрити.

В задоволені решти вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду складено та підписано 29 квітня 2020 року.

Суддя: В.А. Макаров