Справа № 360/1269/20
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 травня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1269/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради Луганської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі- позивач) до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради Луганської області (далі - відповідач) в якій просить суд:

- визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради Луганської області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні 100-процентної знижки за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір соціальної норми опалювальної площі житла на одне домогосподарство у складі двох осіб та на подвійний розмір нормативу газу на приготування їжі в опалювальний період, в міжопалювальний період на подвійний розмір нормативу газу на приготування їжі неправомірними;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради Луганської області надати ОСОБА_1 100-процентну знижку за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір соціальної норми опалювальної площі житла на одне домогосподарство у складі двох осіб та на подвійний розмір нормативу газу на приготування їжі в опалювальний період, в міжопалювальний період на подвійний розмір нормативу газу на приготування їжі.

В обґрунтування позовних вимог, зазначено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, інвалід війни другої групи перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради як внутрішньо переміщена особа згідно довідки від 27 квітня 2016 року за № 924021276.

Відповідно до Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач має право користуватися пільгами.

Тобто для сім`ї позивача, що складаються лише з двох непрацездатних осіб, повинно надати 100-процентну знижку за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір соціальної норми опалювальної площі житла на одне домогосподарство у складі двох осіб 62,52 х 2 = 125,04 кв. метра та на подвійний розмір нормативу газу на приготування їжі в опалювальний період, в міжопалювальний період на подвійний розмір нормативу газу на приготування їжі.

З посиланням на норми Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України, Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постанов Кабміну України від 06 серпня 2014 року № 409 "Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування", «Деякі питання надання житлових субсидій» від 17 квітня 2019 року № 373 позивач вважає дії відповідача неправомірними.

27 квітня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) надійшов відзив на позов (арк. спр. 37-39) в якому відповідач заперечує проти позову, в якому зазначено, що позивач перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 , як особа з інвалідністю другої групи внаслідок війни, пільгове посвідчення від 01 березня 2010 року № 020206, відповідно до рішення комісії з призначення всіх видів державних соціальних допомог виконавчого комітету Лисичанської міської ради від 08 червня 2016 року № 20.

Позивач з 10 травня 2016 року перебуває на обліку в Управлінні та отримує 100 відсоткову знижку на оплату житлово-комунальних послуг, як особа з інвалідністю другої групи внаслідок війни, за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 . Зазначена пільга розповсюджується на дружину позивача - ОСОБА_2 .

Приписами статті 13 Закону № 3551-ХІІ площа житла, на яку нараховується 100-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім`ї осіб, які не мають права на знижку плати.

Загальна корисна площа житлового будинку АДРЕСА_1 , становить 46,7 квадратні метри, в межах якої позивачу та його дружині, ОСОБА_2 , надаються 100 відсоткова знижка за користування газом для опалювання житла.

Позивач та члени його родини отримують знижку за користування газом для опалювання житла в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку).

З огляду на наведене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

05 травня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) надійшли письмові пояснення представника відповідача (арк. спр. 46) в яких зокрема зазначено, що при розрахунку знижки плати за користування газом для приготування їжі застосування подвійного розміру нормативу газу чинним законодавством не передбачено.

Ухвалою суду від 30 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 9-10).

Ухвалою суду від 08 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (арк. спр. 26-27).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в межах предмету позову, суд встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 , є особою з інвалідністю другої групи, внутрішньо переміщеною особою, отримує пенсію по інвалідності 2 групи потерпілі від аварії ЧАЕС, що підтверджено наявними копіями документів, а саме: паспорта громадянина України (арк.спр. 18), довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера (арк. спр. 14), довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. спр. 17, 17 зв.б.), пенсійного посвідчення (арк. спр. 17), посвідчення серії НОМЕР_2 від 01 березня 2010 року та посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році (категорія 1) (арк. спр. 14 зв.б.).

Дружина позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеною особою та отримує пенсію за віком, що підтверджено наявними копіями документів, а саме: паспорта громадянина України (арк. спр. 22), довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера та довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. спр. 23), пенсійного посвідчення (арк. спр. 24).

30 квітня 2016 року позивач та його дружина на підставі договору купівлі - продажу, зареєстрованого приватним нотаріусом в реєстрі за № 288 отримали у власність житловий будинок АДРЕСА_1 загально корисною площею 46,70 кв. метрів, житлова площа 28,10 кв. метрів (арк. спр. 20).

10 травня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання пільги на житлово-комунальні послуги, як інваліду війни 2 групи з 10 травня 2016 року (арк. спр.40).

Зі змісту заяви встановлено, що будинок за адресою мешкання позивача облаштований лічильником природнього газу.

Відповідно до витягу з протоколу № 20 засідання комісії з призначення всіх видів державної соціальної допомоги від 08 червня 2016 року позивача взято на облік до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги (арк. спр. 41).

Згідно з довідкою № 5883 від 22 червня 2016 року позивача, як інваліду війни 2 групи та члену його сім`ї ОСОБА_2 з 10 травня 2016 року взято на облік до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги (арк. спр. 16 зв.б., 42).

29 лютого 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання 100 процентної знижки за користуванням газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю), тобто 105 кв. метрів житла та на подвійний розмір нормативу газу на приготування їжі (арк. спр. 15, 43-44).

Листом № 2187 від 13 березня 2020 року відповідач повідомив позивача, що загальна площа будинку становить 46,7 метрів квадратних, в межах якої надаються пільги на користуванням газом для опалювання житла. Станом на 12 березня 2020 року пільги за жовтень 2019 року - лютий 2020 року нараховані в повному обсязі (арк. спр. 16).

З наведених матеріалів справи встановлено, що позивачу нараховується пільга на користування газом для опалення житла загальною площею 46,7 кв. метрів, що не заперечується позивачем.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551-ХІІ) вказаний закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Перелік пільг, які надаються особам з інвалідністю внаслідок війни визначені в статті 13 Закону № 3551-ХІІ.

За приписами пунктів 4 та 5 статті 13 Закону №3551-ХІІ особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги:

100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю);

100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 100-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю).

Відповідно до частини третьої статті 13 Закону № 3551-ХІІ площа житла, на яку нараховується 100-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім`ї осіб, які не мають права на знижку плати. Якщо в складі сім`ї є особи, які мають право на знижку плати в розмірі, меншому ніж 100 процентів, спочатку обчислюється в максимально можливому розмірі 100-процентна відповідна знижка плати.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 3551-ХІІ фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію вказаного Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Тобто максимально можливий розмір загальної площі житлового будинку на яку нараховується 100-процентна знижка плати становить 105 кв. метрів.

З урахуванням наведених норм, суд зазначає, що позивачу та його дружині, як сім`ї яка складається з двох не працездатних осіб, надається 100 процентна знижка за користуванням газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площа, а саме 42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку (21 кв. метр х 2) та додатково 21 кв. метр на сім`ю (10,5 кв. метри х 2), за умови наявності відповідної площі житлового будинку.

З матеріалів встановлено, що позивач проживає в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 46,70 кв. метра, на яку відповідачем нараховується 100 процентна знижка, а тому посилання позивача на наявність у нього права на отримання 100 процентної знижки на 125,04 кв. метра є безпідставною.

Щодо посилання позивача на Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року у справі № 1-247/2018(3393/18) яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, суд зазначає.

Спірним питанням у даній справі є наявність у позивача 100 процентної знижки за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір соціальної норми опалювальної площі житла на одне домогосподарство у складі двох осіб відповідно до площі будинку в якому мешкає позивач.

Разом з цим, рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційною норму, яка надавала право Кабінету Міністрів України встановлювати (регулювати) розмір пільг виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Крім того, суд наголошує, що статтею 13 Закону № 3551-ХІІ не передбачено пільги щодо подвійного розміру нормативу газу на приготування їжі, такої пільги також не передбачено іншими Законами України.

Враховуючи, що відповідачем в повному обсязі надається позивачу пільга у вигляді 100 процентної знижки за користування газом для опалювання житла, виходячи з загальної площі житла позивача, суд дійшов до висновку, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради Луганської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, але не менше строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, щодо запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Т.В. Смішлива