Справа № 510/202/20
Суддя: Бошков І. Д.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 510/202/20
Провадження № 2-а/510/18/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року року о 12:10 год. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Бошков І.Д.,

за участю секретаря - Березенко С.П.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рені адміністративну справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області - інспектор ст. лейтенант поліції Василенко Владислав Станіславович про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПП в Одеській області ДПП, відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області - інспектор ст. лейтенант поліції Василенко В.С. про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Просив розглянути справу за його відсутності.

Позов обґрунтовано тим, що згідно з постановою інспектора ст. лейтенанта поліції Відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області - Василенко В.С. серії ЕАК № 2019602 від 25.01.2020 р., позивача ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.1ст.126 КУпАП за те, що 25.01.2020 р. о 01:10 год. в м Ізмаїл по вул. Болградське шосе, 29, він керував транспортним засобом марки «Renault Kangoo» н/p НОМЕР_1 в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком та під час перевірки документів у нього був відсутній поліс цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1 г ПДР України.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне порушення, за відсутності належних та допустимих доказів, розгляд справи відбувся без присутності позивача, адже після зупинки його транспортного засобу, на вимогу інспектора УПП в Одеській області Василенко В.С. ним були надані його водійські права, після чого, взявши їх, інспектор направився до свого службового автомобіля, і тільки після того, як позивач особисто підійшов до службового автомобіля УПП, він дізнався про те, що інспектором вже складається постанова. Крім того, інспектором при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було запропоновано надати пояснення по суті правопорушення, також не було надано можливості скористуватися правом на правову допомогу та не роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП. Тобто, постанова була винесена без пояснень по суті порушення, без достатніх та належних доказів, без показань свідків, без можливості надати власні пояснення, без засобів фіксації, без роз`яснення прав, на підставі суб`єктивної думки патрульного поліцейського, форма постанови не відповідає затвердженій. Тому, в позивача є підстави вважати, що постанова серії ЕАК № 2019602 від 25.01.2020 р., винесена інспектором УПП в Одеській області Василенко В.С., є незаконною, необґрунтованою, недоведеною та підлягає скасуванню. Крім того, позивач зазначив, порушення, ч.1ст.126 КУпАП, він не допускав, оскільки в нього є в наявності поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО № 6183926 від 23.01.2020 р.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області у судове засідання не явився, направив на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.126 КУпАП, інспектор мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з неосвітленим заднім номерним знаком зафіксовано відео реєстратором, встановленому в службовому транспортному засобі, дотримана процедура розгляду справи, постанова ЕАК № 2019602 від 25.01.2020 р. обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача щодо необхідності її скасування та визнання дій інспектора протиправними безпідставні, необґрунтовані та не підкріплені нормами законодавства. В якості доказів законності підстав зупинки транспортного засобу позивача та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.126 КУпАП, представник відповідача посилається на відеозапис та фотознімки порушення, які було додано до відзиву. Також представник зазначив, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2019602 від 25.01.2020 р. відповідає вимогам ст.283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. та була винесена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв. Зазначив, що позивач скористався своїм правом на власний розсуд та не надав інспектору письмового пояснення по суті вчиненого ним правопорушення. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 5, ст. 278 КУпАП - не надходило.

Від відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області надійшов лист, із якого вбачається, що прибуття ст. лейтенанта поліції Василенко В.С. у судове засідання не можливе у зв`язку із службовою зайнятістю.

Відповідно до ч.1ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Судом встановлено, що 25.01.2020 р. поліцейським відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області інспектором ст. лейтенантом поліції Василенко В.С. відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (серія ЕАК № 2019602). Відповідно до винесеної постанови позивача було визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.126 КУпАП, - порушення п. 2. 1. г. ПДР та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дослідивши оскаржувану постанову серії ЕАК № 2019602 від 25.01.2020 року та матеріали справи, суд вбачає, що жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, крім викладених інспектором обставин, в постанові не міститься.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, поліцейським УПП в Одеській області інспектором ст. лейтенантом поліції Василенко В.С. при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбачене ч.1ст.126 КУпАП.

У відповідності до ч.3ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Крім того, розгляд справи про адміністративне правопорушення і накладення адміністративного стягнення відбувалось безпосередньо на місці вчинення правопорушення, з порушенням ст.280 КУпАП.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.126 КУпАП на місці вчинення, не дотримання процедури розгляду справи, передбаченої ст.279 КУпАП, фактично призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема, право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що постанова була винесена без пояснень по суті порушення, без достатніх та належних доказів, без показань свідків, без можливості надати власні пояснення, без засобів фіксації, без роз`яснення прав, на підставі суб`єктивної думки патрульного поліцейського, форма постанови не відповідає затвердженій.

Крім того, суду є незрозумілим чому взагалі була винесена відносно позивача постанова про накладення адміністративне стягнення, за ч.1ст.126 КУпАП, оскільки в матеріалах справи є поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО № 6183926 від 23.01.2020 р. на страхувальника ОСОБА_2

Більш того: постанова серії ЕАК № 2019602 від 25.01.2020 року складана відносно - ОСОБА_2 , а згідно паспортних даних, позивачем є - ОСОБА_2 Тобто: постанова складена не до тої особи, яка фактично притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, зазначає, що поліцейські оснащені електронними приладами, які дають змогу перевірити наявність у особи поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але вони ними не скористались.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КпАП України.

Відповідно до положень ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З боку співвідповідачів суду не надано доказу на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КАС України та на спростування обставин, викладених позивачем в позовній заяві щодо недотримання відповідачем процедури розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбаченої ст. 245, 278, 279 КУпАП.

В силу положень ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Оскільки в ході розгляду справи суду не надано доказів на підтвердження винності позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КАС України, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Керуючись ст.ст.2, 6, 19, 20, 73-77, 241-245, 153-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 2019602 від 25.01.2020 р. інспектора поліції Відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області старшого лейтенанта Василенко Владислава Станіславовича, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.1ст.126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до п`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її оголошення, відповідно до положень ч.1ст.286 КАС України.

Суддя І.Д. Бошков