Справа № 540/327/20
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/327/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брівер" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Брівер" (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі-відповідач, ГУ ДПС), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 20.01.2020 р. №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеної камеральної перевірки своєчасності сплати позивачем податку на додану вартість по податковому повідомленню-рішенню № від 09.04.2019, контролюючим органом складено акт, на підставі якого прийняте податкове повідомлення-рішення від 20.01.2020 р. №.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брівер» вважає, помилковими висновки контролюючого органу, які викладені у акті перевірки №3405/21-22-51-12-01/38207273 від 13.12.2019р., що в свою чергу призводить до протиправності податкового повідомлення - рішення № від 20.01.2020 з огляду на наступне. Так, позивач зазначає, що з акту перевірки вбачається, що Товариством несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, оскільки ГУ ДПС у Херсонської області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі, вважає, що строк сплати грошового зобов`язання настав 31.10.2019 року. Однак позивач не погоджується з таким строком і вважає, що строк сплати грошового зобов`язання має відраховуватись з 12.11.2019р., оскільки у вересні 2019 року Товариство звернулося до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду, щодо скасування рішень Херсонського окружного адміністративного суду та Одеського апеляційного адміністративного суду у справі №540/926/19, в якій оскаржувалось податкового повідомлення - рішення № від 09.04.2019. 06 листопада 2019 року ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду по справі №540/926/19 Товариству з обмеженою відповідальністю «Брівер», було відмовлено у відкриті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства. Зазначену ухвалу Товариство з обмеженою відповідальністю «Брівер» отримало 12.11.2019 року.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Брівер» вважає, що узгодженим грошове зобов`язання за податковим повідомленням - рішенням № від 09.04.2019 вважається з моменту отримання ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду по справі №540/926/19 від 06.11.2019 року, а саме з 12.11.2019 року.

З огляду на викладене позивач вважає, що відсутній факт порушення Товариством строків сплати узгодженого грошового зобов`язання, а тому податкове повідомлення - рішення від 20.01.2020 р. № є протиправним та підлягає скасуванню, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 14.02.2020 року вказаний позов залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків. Ухвала виконана, недоліки позову усунуті.

Ухвалою від 06.03.2020р. провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Головним управлінням ДПС надано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого убачається, що податковий орган позов не визнає. Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що ТОВ «Брівєр» зверталось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.04,2019 року №, яким позивачу нараховані штрафні санкції за порушення строків сплати до бюджету податку на додану вартість по деклараціям з цього податку за жовтень-грудень 2018 року. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 року в задоволенні позову відмовлено. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019 рішення Херсонського окружного адміністративного суду залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду від 06.11.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Брівєр» на вищевказані судові рішення. Відповідач зазначає, що відповідно до ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

З огляду на викладене відповідач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, а позов задоволенню не підлягає.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

13.03.2019 року посадовими особами ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі складено акт перевірки № 596/21-22-51-12-01/38207273 на підставі якого прийнято податкове повідомлення - рішення 09.04.2019 р. № , яке оскаржено у судовому порядку.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 20.06.2019р. у справі №540/926/19 відмовлено в повному обсязі у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Брівер" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.04.2019 р. № . Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Брівер" - залишено без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року - без змін.

Таким чином, рішення у справі №540/926/19 набрало законної сили 24.09.2019р.

Товариство не погоджуючись із судовими рішеннями оскаржило їх в касаційному порядку. 06 листопада 2019 року ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у справі №540/926/19 Товариству з обмеженою відповідальністю «Брівер», відмовлено у відкриті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства.

13 грудня 2019 року головним державним ревізор-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Херсонського управління Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі Чураковою Оксаною Микитівною на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу І та п.75.1 ст.75, в порядку статті 76 розділу 11 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість платником ТОВ "БРІВЕР" (38207273) по ППР у листопаді 2019 року.

За результатами проведеної камеральної перевірки складено акт від 13.12.2019р. №3405/21-22-51-12-01, в якому зафіксовано порушення термінів сплати грошового зобов`язання протягом строків, визначених п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України по податковим повідомленням-рішенням, у тому числі і по податковому повідомленню-рішенню № від 09.04.2019. Зі змісту вказаного акту перевірки убачається, що строк сплати грошового зобов`язання по податковим повідомленням-рішеннням від 09.04.2019р. №, № та № - 31.10.2019р., фактично ж сплачено 14.11.2019р. Кількість затримки сплати, як зазначено в акту, складає 13 днів.

На підставі вказаного акту Головним управлінням ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.01.2020р. №, відповідно до якого до Товариства застосовано штраф на підставі ст.126 ПК України за затримку сплати грошового зобов`язання на 13 календарних днів у розмірі 10% від такої суми, що становить 18459,89 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Грошове зобов`язання платника податків, відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України, це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 54.5 статті 54 ПК України, встановлено, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Таким чином, у разі незгоди з податковим повідомленням - рішенням, яким платнику податків визначено грошове зобов`язання, останній має право оскаржити таке податкове повідомлення рішення в адміністративному чи судовому порядку. Протягом строку оскарження грошове зобов`язання вважається неузгодженим.

Судом встановлено, що грошове зобов`язання, визначене контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні від 09.04.2019р. № було оскаржено позивачем у судовому порядку. Як уже було зазначено вище, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 20.06.2019р. у справі №540/926/19 відмовлено в повному обсязі у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Брівер" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.04.2019 р. №. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Брівер" - залишено без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року - без змін. При цьому, у постанові від 24.09.2019р. судом зазначено, що постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Положеннями ст.255 КАС України встановлено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Отже, судове рішення у справі №540/926/19 набрало законної сили 24.09.2019р. Таким чином грошове зобов`язання визначене податковим повідомленням-рішенням від 09.04.2019р. № є узгодженим з 24.09.2019р. Доводи ж позивача про те, що датою узгодження грошового зобов`язання за вказаним податковим повідомленням-рішенням, є день отримання позивачем ухвали Верховного Суду про відмову у відкритті касаційного провадження є безпідставними.

Відповідно до п.102.1 ст.102 КАС України 102.1. контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 126.1 статті 126 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах, зокрема, при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином на платника податків покладено обов`язок здійснити у встановлені строки сплату узгодженого грошового зобов`язання.

Несплачене у встановлений законом строк узгоджене грошове зобов`язання визначається сумою податкового боргу платника податків.

За несплату або несвоєчасну сплату платником податків узгодженої суми податкового зобов`язання, такий платник притягується до відповідальності у вигляді штрафу на умовах визначених податковим законодавством.

Передумовою нарахування штрафних санкцій з підстав, визначених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, є несплата платником податків суми узгодженого податкового зобов`язання у встановлені законом строки.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.01.2019р. у справі №820/495/18.

Отже, незалежно від того, з яких причин платником податків не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу у розмірі, який залежить від терміну прострочення.

Передбачена пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням, і розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення.

Враховуючи, що датою узгодження грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомлення-рішенням від 09.04.2019 р. №006739511 є 24.09.2019р., а погашення вказаного грошового зобов`язання відбулось 14.11.2019р. (що не спростовується позивачем), суд дійшов до висновку про правомірність нарахування податковим органом штрафу у розмірі 10% від суми грошового зобов`язання. Таким чином, Головним управлінням ДПС правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.01.2020р. №.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював особливу важливість принципу "належного урядування". Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (дивитися рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява 33202/96, пункт 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява 48939/99, пункт 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява 21151/04, пункт 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява 10373/05, пункт 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява 36900/03, пункт 37, від 25 листопада 2008 року).

В силу принципу пропорційності втручання в право особи безперешкодно користуватися та розпоряджатися своїм майном можливе лише за умови дотримання "справедливої рівноваги" між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що податковим органом дотримана процедура визначення грошового зобов`язання відповідача та повідомлення останнього про наявність такого зобов`язання.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведена належними доказами правомірність прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Проаналізувавши норми чинного законодавства України та дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов до висновку, що відповідач свою позицію обґрунтував належними та допустимими доказами, спростовувавши наведені позивачем доводи. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Брівер" до Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 20.01.2020 р. № - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя А.С. Пекний

кат.