Справа № 440/4648/19
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4648/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянув за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Оіл Сервіс Компані" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Топ Оіл Сервіс Компані" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.10.2019 №000281506 та №000282506.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем порушено права та законні інтереси ТОВ "Топ Оіл Сервіс" у сфері публічно-правових відносин через безпідставне донарахування грошового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість. Посилався на те, що господарські операції з ТОВ "Лідер-Група", ТОВ "Колорі Трейд", ТОВ "Фторкомпонент" щодо оренди обладнання носили реальний, товарний характер, орендоване обладнання було використано позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджено належним чином оформленими первинним документами бухгалтерського обліку.

19.12.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на відомості, встановлені позаплановою виїзною документальною перевіркою ТОВ "Топ Оіл Сервіс" та викладені в акті перевірки від 26.09.2019 №1168/16-31-14-05-09/40997987. Наголошував, що аналізом первинних документів, інформаційно-аналітичних баз ДПС та отриманих результатів опрацювання податкових інформацій, щодо постачальників не встановлено ланцюгів походження товару реалізованого контрагентами-постачальниками ТОВ "Лідер-Група", ТОВ "Колорі Трейд", ТОВ "Фторкомпонент" на адресу позивача, ТОВ "Топ Оіл Сервіс" не надано жодних сертифікатів якості і відповідності товарів отриманих від контрагентів. Зазначає, що по ТОВ "Лідер-Група", ТОВ "Колорі Трейд", ТОВ "Фторкомпонент" відсутні відомості про майно, складські приміщення, виробничі та технічні ресурси. А тому, вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання, з метою штучного формування податкового кредиту, який не має реального товарного характеру.

13.01.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній вказує, що по ЄРПН неможливо встановити ланцюг походження товару придбаного ТОВ "Лідер-Група", ТОВ "Колорі Трейд", ТОВ "Фторкомпонент", що був у подальшому реалізований позивачу, оскільки юридичні особи, які не є платниками ПДВ не виписують податкові накладні і не реєструють їх ЄРПН. Наголошував, що за даними АІС "Архів електронної звітності" неможливо виокремити конкретну проведено операцію з придбання ТМЦ.

21.01.2020 до суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" у встановленому законодавством порядку зареєстроване як юридична особа, .

Видами діяльності позивача за КВЕД-2010 є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, 09.10 Надання допоміжних послуг у сфері добування нафти та природного газу, 43.13 Розвідувальне буріння, 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами, 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів. н.в.і.у., 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах /том 1 а.с. 41/.

У період з 11.06.2019 по 18.06.2019 фахівцями ГУ ДПС у Полтавській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" з питань дотримання податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Лідер-Група" () за період жовтень 2018 року, ТОВ "Колорі Трейд" () за період серпень-жовтень 2018 року, ТОВ "Фторкомпонент" () за листопад 2018 року.

За результатами перевірки складено акт від 26.09.2019 №1168/16-31-14-05-09/40997987 (надалі - Акт перевірки), в якому вказано на порушення платником податків вимог:

- пункту 198.1, п. 198.2, п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, наслідком чого визначено заниження податку податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 990399 грн, в тому числі за серпень 2018 року - 215596 грн, за вересень 2018 року - 144546 грн, жовтень 2018 року - 330579 грн, за листопад 2018 року 299678 грн /том 1 а.с. 113/;

- пп.192.1.1 пункту 192.1 статті 192, пункту 198.1 п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено від`ємне значення податку на додану вартість, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у сумі 389573 грн за листопад 2018 року.

На підставі зазначеного вище Акта перевірки ГУ ДПС у Полтавській області:

- 31.10.2019 сформовано податкове повідомлення-рішення №000281506, яким збільшено суму грошового зобов`язання позивача за платежем: "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100" загалом в розмірі 1237998,75 грн (в т.ч., 990399 грн - основний платіж, 247599,75 грн - штрафні (фінансові) санкції) /том 1 а.с. 52/;

- 31.10.2019 сформовано податкове повідомлення-рішення №000282506, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за платежем "з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100" у розмірі 389573 грн /том 1 а.с. 54/.

Не погоджуючись із зазначеними вище податковими повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Полтавській області, ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" звернулось до суду з цим позовом.

Мотивуючи наведені доводи контролюючий орган зазначив, що відсутня інформація, яка б дала можливість ідентифікувати орендоване обладнання. Не надано пояснень щодо економічного ефекту від їх отримання, на підставі документів щодо використання орендованого обладнання неможливо встановити факт використання саме орендованого обладнання у ТОВ "Лідер-Група", ТОВ "Колорі Трейд", ТОВ "Фторкомпонент" у господарській діяльності ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані".

Оцінивши наведені доводи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з абзацом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За змістом пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду /пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України/.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

За відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Таким чином, визначальним у питанні перевірки правомірності формування платником податку показників податкової звітності з ПДВ є безпосереднє дослідження факту здійснення господарської операції (її реальності/товарності), на підставі якої таким платником сформовано дані податкового обліку.

Позивач у позовній заяві пояснив, що спірні відносини між ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" та ТОВ "Лідер-Група", ТОВ "Колорі Трейд", ТОВ "Фторкомпонент" стосувалися надання послуг оренди виробничого обладнання, про що сторонами складено відповідні договори.

До матеріалів справи залучено копії договорів оренди обладнання:

- від 26.09.2018 №260918 /том 1 а.с.124-130/, за умовами яких ТОВ "Лідер-Група" (орендодавець) передає, а ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" (орендар) приймає в тимчасове оплатне користування обладнання;

- від 04.07.2018 №040718 /том 1 а.с. 150-156/, за умовами яких ТОВ "Колорі-Трейд" (орендодавець) передає, а ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" (орендар) приймає в тимчасове оплатне користування обладнання;

- від 22.10.2018 №221018 /том 1 а.с. 238-244/за умовами яких ТОВ "Фторкомпонент" (орендодавець) передає, а ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" (орендар) приймає в тимчасове оплатне користування обладнання.

На підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту:

- по контрагенту ТОВ "Лідер Група", у жовтні 2018 року спірної суми ПДВ позивач надав, зокрема, копії податкових накладних від 15.10.2018 року №192, 15.10.2018 року №193, /том 1 а.с. 135, 139/,

- по контрагенту ТОВ "Колорі Трейд" у липні 2018 року спірної суми ПДВ позивач надав, зокрема, копії податкових накладних від 14.08.2018 року №55, №56, 57 /том 1 а.с. 172, 175, 178/, в серпні 2018 року податкові накладні: від 16.09.2018 № 128, № 129, №130 /том 1 а.с. 181, 184, 187/, у вересні 2018 року податкові накладні: від 30.09.2018 №131, №132, № 133 /том 1 а.с. 193, 196/, у жовтні 2018 року податкові накладні від 15.10.2018 №118, №119, №120, № 121 /том 1 а.с. 199, 202, 205, 208/;

- по контрагенту ТОВ "Фторкомпонент" у листопаді 2018 року спірної суми ПДВ позивач надав, зокрема, копії податкових накладних від 30.11.2018 №129, №130, №131, №132, №133 /том 2 а.с. 2, 5, 8, 11, 14/.

Дослідивши копії вищевказаних податкових накладних суд встановив, що вони формально відповідають вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що наявність податкової накладної є обов`язковою, але не вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, адже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (послуг) із метою використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів.

Так, згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як визначено частиною першою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

В силу статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Крім того, за приписами даної статті господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Враховуючи те, що згідно з вимогами статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Таким чином, право платника податку на податковий кредит має бути підтверджено належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського обліку (перелік яких залежить від виду господарських операцій), що у своїй сукупності свідчитимуть про наявність розумних економічних причин, ділової мети та руху активів в ході здійснення господарських операцій.

На підтвердження реальності здійснення спірних господарських операцій позивач надав копії специфікацій до договорів оренди, копії рахунків на оплату, копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг), товарно-транспортні накладні /том 1 а.с. 131-134, 137-138, 142-149, 157-171, 173-174, 176-177, 179-180, 182-183, 185-186, 188-189, 191-192, 194-195, 197-198, 200-201, 203-204, 206-207, 224-237, 245-250, том 2 а.с.1, 3-4, 6-7, 9-10, 12-13, 18-23/, платіжне доручення про оплату оренди обладнання /том 2 а.с. 209-218/, договору про надання послуг з розміщення обладнання та доступу до нього /том 2 а.с. 28-31/, свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу /том 2 а.с. 34, 36-37, 38-39 зворот/, технічних завдань щодо проведення робіт.

Дослідивши вказані копії документів, суд дійшов висновку, що вони не в повній мірі розкривають зміст господарських операцій з надання в оренду виробничного обладнання, а тому не визнаються судом в якості достатніх та належних доказів у справі. При цьому, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Таким чином, будь-які господарські операції можуть бути відображені платником податків у податковому обліку лише в разі наявності відповідних записів за даними бухгалтерського обліку такого платника. При визначенні об`єкта оподаткування податком на додану вартість платник податку має враховувати саме дані бухгалтерського обліку, які (дані) мають в повній мірі відображати зміст конкретної господарської операції.

Окрім того, в ході розгляду справи не знайшли належного підтвердження доводи позивача про ймовірне використання орендованого у ТОВ "Лідер-Група", ТОВ "Колорі Трейд", ТОВ "Фторкомпонент" обладнання в межах господарської діяльності. Позивачем не надано обґрунтованих розрахунків вартості оренди обладнання та розрахунку вартості виконання сервісних робіт для ТОВ "Спецмехсервіс", ТОВ "Полтавська бурова компанія", ТОВ "Бурова компанія "Укрбурсервіс", ПП "Українська сервісна бурова компанія-1", ТОВ "Бурова компанія "Регіон", що унеможливлює встановлення наявності економічної вигоди для позивача із вчинення господарських операцій з оренди обладнання та подальшого виконання сервісних робіт за його допомогою.

Крім того, перевіркою встановлено, що у ТОВ "Лідер-Група", ТОВ "Колорі Трейд", ТОВ "Фторкомпонент" відсутні складські приміщення, виробничі та технічні ресурси.

Суд зауважує, що згідно наданих технічних завдань щодо проведення робіт та актів здачі приймання робіт (надання послуг) для ТОВ "Спецмехсервіс", ТОВ "Полтавська бурова компанія", ТОВ "Бурова компанія "Укрбурсервіс", ПП "Українська сервісна бурова компанія-1", ТОВ "Бурова компанія "Регіон", не видається можливим встановити чи використовував у своїх роботах позивач орендоване у серпні-листопаді 2018 року обладнання у ТОВ "Лідер-Група", ТОВ "Колорі Трейд", ТОВ "Фторкомпонент". У наданих позивачем документах на підтвердження використання орендованого обладнання у своїй господарській діяльності відсутні відомості про індивідуальні ознаки та технічні характеристики станції перекачки рідини Q-2.2 м3/хв, обв`язки насосного агрегату, компресора, ємностей 40м3.

Також суд звертає увагу на те, що позивачем не надано сертифікатів якості і відповідності, технічних паспортів на орендоване у ТОВ "Лідер-Група", ТОВ "Колорі Трейд", ТОВ "Фторкомпонент" обладнання. Таким чином, не підтверджено походження, взятих в оренду товарів.

Суд критично ставиться до наданого позивачем штатного розпису ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" станом на 01.01.2018. На думку суду вищезазначений документ не підтверджує наявність трудових ресурсів позивача для здійснення робіт орендованим у ТОВ "Лідер-Група", ТОВ "Колорі Трейд", ТОВ "Фторкомпонент" обладнанням.

Натомість інших документів на підтвердження наявності трудових ресурсів у спірному періоді на підприємстві позивачем суду не надано.

Крім того, суд зауважує, що позивачем не надано жодних доказів перебування у трудових відносинах з ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які зазначені як водії у товарно-транспортних накладних за період з липня по листопад 2018 року.

Також суд звертає увагу на те, що згідно наданих позивачем товарно-транспортних накладних транспортування орендованого обладнання здійснювалося ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" з м. Харків та смт. Пісочин Харківської області до с. Жуки Полтавської області.

Однак суду не надано доказів перебування водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відрядженні у липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді 2018 року.

За відсутності належних документальних підтверджень отримання виробничого обладнання в оренду та постановки його на облік, відсутні підстави вважати, що таке обладнання було передано позивачу.

Що стосується посилань позивача на перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ "Лідер-Група", ТОВ "Колорі Трейд", ТОВ "Фторкомпонент" із призначенням платежу "за оренду обладнання", суд зазначає, що сам по собі факт перерахування коштів не є беззаперечним свідченням здійснення договірними сторонами реальних господарських операцій.

Надані позивачем документи у своїй сукупності не містять жодного доказу наявності в орендодавця хоча б якого-небудь обладнання та його переміщення у просторі від орендодавця до орендаря і одержання останнім.

Залучені до матеріалів справи копії договорів ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" з ТОВ "Спецмехсервіс", ТОВ "Полтавська бурова компанія", ТОВ "Бурова компанія "Укрбурсервіс", ПП "Українська сервісна бурова компанія-1", ТОВ "Бурова компанія "Регіон" не містять відомостей про конкретний об`єкт на якому позивач повинен виконати сервісні роботи. Крім того відсутнє розмежування договорів, які мають і які не мають відношення до виконання сервісних робіт орендованим у ТОВ "Лідер-Група", ТОВ "Колорі Трейд", ТОВ "Фторкомпонент" обладнанням.

При цьому, суд не приймає в якості належних доказів у справі залучені до матеріалів копії договорів надання послуг, актів здачі-приймання робіт (наданих послуг) та технічних завдань, оскільки останні не містять жодних відомостей про використання саме того обладнання, про оренду якого у ТОВ "Лідер-Група", ТОВ "Колорі Трейд", ТОВ "Фторкомпонент" стверджує позивач.

Сама лише наявність кваліфікованого персоналу не може свідчити про реальність спірних господарських операцій щодо оренди обладнання. Крім того, позивач не надав відомостей про фактичний допуск працівників до виконання робіт за допомогою орендованого обладнання, закріплення такого обладнання за співробітниками підприємства, проведення з ними інструктажів тощо.

Позивачем ні до перевірки, ні до суду не надано кошторису проведення сервісних робіт для замовників сервісних послуг. Таким чином, суду не видається можливим встановити вартість сервісних робіт із залученням орендованого у ТОВ "Лідер-Група", ТОВ "Колорі Трейд", ТОВ "Фторкомпонент" обладнання і визначити чи досягло ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" економічної вигоди вчиняючи вказані господарські операції. А саме поняття сервісні роботи не розкриває змісту та характеру проведення робіт тим обладнанням, яке було орендоване позивачем у ТОВ "Лідер-Група", ТОВ "Колорі Трейд", ТОВ "Фторкомпонент".

Як зазначалося судом вище, визначальним у цьому питанні є саме підтвердження реальності (товарності) спірних господарських операцій.

Зважаючи на ненадання позивачем на перевірку та в ході розгляду справи в суді належних та допустимих доказів фактичного отримання та використання у власній господарській діяльності виробничого обладнання, про оренду якого у ТОВ "Лідер-Група", ТОВ "Колорі Трейд", ТОВ "Фторкомпонент" стверджує позивач, суд дійшов висновку про безтоварний характер спірних господарських операцій.

Залучені до матеріалів справи письмові докази у своїй сукупності не підтверджують наявності в діях позивача ділової мети щодо вчинення господарських операцій та можливого руху активів у ході здійснення таких операцій.

За таких обставин, суд погоджується з доводами відповідача про те, що вказані господарські операції не носили реального характеру, а відображення їх результатів у податковому обліку ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" здійснено безпідставно.

Відтак, суд підтверджує правомірність доводів ГУ ДПС у Полтавській області про порушення позивачем вимог пункту 198.1, п. 198.2, п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, наслідком чого визначено заниження податку податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 990399 грн, в тому числі за серпень 2018 року - 215596 грн, за вересень 2018 року - 144546 грн, жовтень 2018 року - 330579 грн, за листопад 2018 року 299678 грн; пп.192.1.1 пункту 192.1 статті 192, пункту 198.1 п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено від`ємне значення податку на додану вартість, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у сумі 389573 грн за листопад 2018 року.

Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено частиною першою, четвертою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

У відповідності до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, суд акцентує увагу на положеннях частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 31.10.2019 №000281506 та №000282506. Разом з тим, позивачем не надано суду належних доказів, що свідчили б про реальність здійснення господарських операцій між ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" та ТОВ "Лідер-Група" () за період жовтень 2018 року, ТОВ "Колорі Трейд" () за період серпень-жовтень 2018 року, ТОВ "Фторкомпонент" () за листопад 2018 року.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо. А позовні вимоги ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та повністю спростовані в ході розгляду справи судом.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ТОВ "Топ Оіл Сервіс Компані" повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Оіл Сервіс Компані" (вул. Конституції, 13, м. Полтава, 36020, ), до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя С.С. Бойко