Справа № 400/1378/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 р.м. ОдесаСправа № 400/1378/19
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Миколаїв;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

20.12.2019 року;

Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Танасогло Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№93)" про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило стягнути з Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№93)" податковий борг в сумі 1 222 849,63 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що за відповідачем рахується заборгованість по земельному податку з юридичних осіб, податку на додану вартість, податку на прибуток та частини чистого прибутку у загальному розмірі 1 222 849,63 грн. Оскільки зазначений податковий борг є узгодженим, проте в супереч вимогам податкового законодавства несплачений відповідачем у встановлені законом строки, контролюючий орган вважає, що податковий борг у вказаній сумі підлягає стягненню з платника в судовому порядку.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки заявлені до стягнення суми заборгованості не узгоджені в установленому порядку, вимоги контролюючого органу є передчасними, у зв`язку із чим задоволенню не підлягають.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, і помилково не враховано те, що заявлений до стягнення податковий борг у розумінні норм податкового законодавства є узгодженим. Про обов`язок сплатити заборгованість платнику податків доведено, у тому числі шляхом надсилання податкових вимог, які були ним одержані у встановленому порядку. Наведене свідчить про обґрунтованість вимог контролюючого органу та про наявність у суду першої інстанції правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу Державне підприємство "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№93)" зазначає про визнання позовних вимог, у зв`язку із чим просить скасувати судове рішення та задовольнити позов Головного управління ДПС у Миколаївській області.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить розглянути справу без його участі і у судове засідання сторони не з`явились, з огляду на достатність доказів для вирішення справи за наявними матеріалами, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно розрахунку за відповідачем станом на січень 2019 року, з урахуванням часткової сплати на наявної переплати зобов`язань, рахується податкова заборгованість у сумі 1 222 849,63 грн., зокрема, по податку на прибуток у розмірі 8 292,12 грн., по податку на додану вартість - 1 000 447,43 грн., частини чистого прибутку - 6 997,59 грн., по земельному податку з юридичних осіб - 207 112,49 грн.

Зазначена заборгованість виникла в результаті несплати Державним підприємством "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№93)":

- узгодженого грошового зобов`язання по податку на прибуток згідно податкової декларації від 26.02.2018 року за 2017 рік, а саме податку на прибуток підприємства у сумі 3 429 грн. та авансових внесків при виплаті дивідендів - 5 263 грн.; штрафних санкцій у загальній сумі 5 887,66 грн., застосованих згідно податкових повідомлень-рішень від 25.06.2018 року №, від 19.11.2018 року №0010761, від 19.11.2018 року №0010762, термін сплати яких сплив відповідно в липні та грудні 2018 року, а також пені у розмірі 51,6 грн.

- узгодженого грошового зобов`язання по податку на додану вартість згідно податкових декларацій від 19.01.2017 року № за грудень 2016 року, від 16.02.2017 року № за січень 2017 року, від 17.03.2017 року № за лютий 2017 року, від 18.04.2017 року № за березень 2017 року, від 18.05.2017 року №909178626 за квітень 2017 року, від 16.01.2017 року № за травень 2017 року та уточнюючої декларації від 21.07.2017 року №, від 19.07.2017 року № за червень 2017 року, від 17.08.2017 року № за липень 2017 року, від 19.09.2017 року № за серпень 2017 року, від 17.10.2017 року № за вересень 2017 року, від 17.11.2017 року № за жовтень 2017 року, від 15.12.2017 року № за листопад 2017 року; штрафних санкцій, нарахованих згідно податкового повідомлення-рішення від 13.04.2017 року № у сумі 3 460,56 грн. та пені у розмірі 221 339,7 грн.

- узгодженого грошового зобов`язання по податку на додану вартість згідно податкових декларацій від 16.01.2018 року №9 за грудень 2017 року, від 19.02.2018 року № за січень 2018 року та уточнюючої декларації від 20.03.2018 року №, від 16.04.2018 року № за березень 2018 року, від 30.05.2018 року № за квітень 2018 року, уточнюючої декларації від 23.06.2018 року № за квітень 2017 року, від 20.06.2018 року № за травень 2018 року, від 18.07.2018 року № за червень 2018 року, від 17.08.2018 року № за липень 2018 року, від 19.09.2018 року № за серпень 2018 року, від 16.11.2018 року № за жовтень 2018 року, від 18.12.2018 року № за листопад 2018 року; штрафних санкцій, нарахованих згідно податкових повідомлень-рішень від 14.02.2018 року №6, від 11.07.2018 року №6, №6, від 23.07.2018 року №6, від 20.11.2018 року №5 у загальній сумі 196 706,99 грн. та пені у розмірі 545603,27 грн.

- узгодженого грошового зобов`язання з плати за землю згідно податкової декларації від 20.02.2017 року № за жовтень, листопад 2017 року, а також пені у зв`язку із несвоєчасною сплатою у сумі 331,3 грн.

- узгодженого грошового зобов`язання з плати за землю згідно податкових декларацій від 20.02.2017 року № за грудень 2017 року, від 18.04.2018 року № за січень-серпень 2018 року.

- узгодженого грошового зобов`язання з частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за 1 квартал 2018 року, згідно розрахунку від 18.04.2018 року № та уточнюючого розрахунку частини чистого прибутку (доходу) від 27.07.2018 року №.

- узгодженого грошового зобов`язання з частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за 1 півріччя 2018 року, згідно розрахунку від 09.08.2018 року №.

- узгодженого грошового зобов`язання з частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за 9 місяців 2018 року, згідно розрахунку від 06.11.2018 року №, а також пені у зв`язку із несвоєчасною сплатою у сумі 323,34 грн.

- узгодженого грошового зобов`язання по земельному податку за 2017 рік у розмірі 70 182,41 грн., за вересень 2018 року - 13 992,53 грн., за жовтень 2018 року - 13 992,53 грн., за листопад 2018 року - 13 992,53 грн.; штрафних санкцій, нарахованих згідно податкового повідомлення-рішення від 21.05.2018 року №, від 03.10.2018 року №, №, №, від 04.01.2019 року № у загальній сумі 32 124,56 грн. та пені у розмірі 11 637,82 грн.

Згідно вищенаведеного розрахунку та даних облікових карток, заявлена до стягнення сума заборгованості визначена з урахуванням наявної у відповідача переплати станом на 01.03.2018 року по податку на прибуток у розмірі 1 659,14 грн., а також сплачених 28.03.2018 року, 04.05.2018 року та 13.08.2018 року сум податку у загальному розмірі 4 680 грн.; сплачених відповідачем протягом 2017-2018 років сум податку на додану вартість у загальному розмірі 1 083 911,96 грн. і зарахованих контролюючим органом сум в рахунок погашення наявних зобов`язань; сплачених в листопаді-грудні 2017 року сум податку з плати за землю у розмірі 8 000 грн.; наявної переплати станом на 20.05.2018 року частини чистого прибутку у розмірі 1 971,75 грн. та самостійної слати податку у сумі 3 000 грн.; самостійно сплаченого в 2018 році земельного податку у загальному розмірі 78 000 грн. і зарахованих контролюючим органом сум в рахунок погашення наявних зобов`язань.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За правилами п.п. 57.1, 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п.п. 59.1, 59.3, 59.4, 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Вказані положення п.п. 59.1, 59.3, 59.4, 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України кореспондуються із приписами п.п. 6.2.3, 6.3.2 ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 року №2181-III (який діяв на момент виникнення у відповідача відповідних зобов`язань).

Аналіз наведених норм податкового законодавства показав, що порушення платником законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є підставою для надсилання такому платнику податків вимоги про сплату боргу та визначення зобов`язань і нарахування штрафу згідно відповідних податкових повідомлень-рішень, нарахування пені.

Узгоджена сума грошового зобов`язання підлягає сплаті платником податків у визначені податковим законодавством строки.

Разом з цим, за правилами податкового законодавства узгодженість податкового зобов`язання може мати самостійний характер, тобто шляхом самостійного визначення платником податків грошового зобов`язання, а також у зв`язку із закінченням строку після надіслання відповідного податкового повідомлення-рішення.

Також, слід зазначити, що відповідно до п. 87.9 ст. 89 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Як свідчать матеріали справи, заборгованість заявлена до стягнення за цим позовом, виникла в результаті несплати відповідачем грошових зобов`язань, визначених як самостійно так і на підставі відповідних податкових повідомлень-рішень.

Про необхідність сплати зобов`язань контролюючим органом попередньо надсилались платнику податкові вимоги від 17.10.2001 року №1/88, від 21.11.2001 року №2/318.

У зв`язку із зміною податкової заборгованості відповідно до приписів п. 87.9 ст. 89 Податкового кодексу України інші окремі вимоги платнику не виставлялись і як свідчать обставини справи відповідач визнає наявність у нього боргу перед бюджетом та погоджується із вимогами контролюючого органу про стягнення вказаних сум.

Згідно із п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Водночас, сукупний аналіз податкового законодавства свідчить про наявність відмінностей у процедурі стягнення коштів платника в рахунок погашення податкового боргу.

Так, відповідно до п.п. 95.1, 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Отже, за загальним правилом погашення податкового боргу здійснюється шляхом стягнення коштів з розрахункових рахунків платника. Інші заходи, у тому числі, що передбачені п. 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України, а саме стягнення за рішенням суду готівкових коштів в рахунок погашення заборгованості мають послідовний характер та вимагають дотримання певної процедури погашення заборгованості.

Оскільки звернення податкового органу до суду із вимогами про стягнення з розрахункових рахунків відповідача боргу відбулось з дотриманням правил податкового законодавства, заявлені до стягнення суми боргу є узгодженими та визнаються відповідачем, колегія суддів вважає, що в цій частині позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що суд першої інстанції під час ухвалення рішення не надав належної оцінки нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, колегія суддів вважає, що відповідно до ст. 317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року скасувати.

Ухвалити у справі нове судове рішення, яким адміністративний позов Головного управління ДПС у Миколаївській області до Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№93)" про стягнення податкового боргу задовольнити частково.

Стягнути з розрахункових рахунків Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№93)" (, с. Новоданилівка, Казанківський район, Миколаївська область, 56022) у банках в дохід держави податковий борг в сумі 1 222 849 грн. (один мільйон двісті двадцять дві тисячі вісімсот сорок дев`ять) грн. 63 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло