Справа № 620/1435/20
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 року Чернігів Справа № 620/1435/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., за участю секретаря Шашери М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовомОСОБА_1
до Приватного виконавеця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни Товариство з обмеженою відповідальністю ''Алекскредит''
про визнання протиправною та скасування постанови
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (надалі також - приватний виконавець Дорошкевич В.Л., відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (надалі також - ТОВ «Алекскредит», третя особа), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 07.04.2020 № 61746269 про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що відповідач при відкритті виконавчого провадження не пересвідчилась щодо адреси реєстрації боржника у відповідному виконавчому окрузі, у зв`язку з чим порушила вимоги законодавства щодо місця виконання рішення, позаяк позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачем подано відзив на позов, в якому остання просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач при відкритті виконавчого провадження діяла в межах чинного законодавства. Зокрема, відповідач зазначає, що приватний виконавець має право приймати виконавчі документи за місцезнаходженням боржника. У свою чергу у виконавчому написі нотаріуса зазначено адресу проживання боржника, а саме: АДРЕСА_2 , що і дало підстави для відкриття виконавчого провадження відповідачем.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, позивач в позовній заяві просить справу розглянути за її відсутності, відповідач причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою суду від 28.04.2020 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем 30.03.2020 вчинено виконавчий напис № 5287 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в розмірі 22 330,13 грн.

ТОВ «Алекскредит» пред`явило виконавчий напис від 30.03.2020 № 5287 до виконання приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., на підставі якого приватний виконавець винесла постанову від 07.04.2020 № 61746269 про відкриття виконавчого провадження (а. с. 6).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (надалі також - Закон № 1404-VIII) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону № 1404-VIII право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII (надалі також - Закон № 1403-VIII) фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 22 Закону № 1403-VIII про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону № 1403-VIII приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідно до ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Аналіз зазначених вище норм законодавства дає підстави для висновку, що місцем відкриття виконавчого провадження може бути місце перебування боржника.

З огляду на наявний в матеріалах справи виконавчий напис нотаріуса від 30.03.2020, в останньому зазначено адресу проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , в той же час з доданого позивачем Витягу з державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання не можливо дійти висновку, що станом на момент відкриття виконавчого провадження адреса її реєстрації була саме така як зазначена у витягу, оскільки останній сформовано станом на 12.01.2018. Однак, суд звертає увагу на те, що Закон України «Про виконавче провадження» дає право виконавцеві відкрити виконавче провадження і за місцем перебування боржника, а вказана адреса була зазначена як стягувачем у заяві про примусове виконання, так і в самому виконавчому документі - виконавчому напису нотаріуса.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна при прийнятті постанови від 07.04.2020 №61746269 про відкриття виконавчого провадження діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а отже, відсутні правові підстави для скасування цієї постанови, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають, оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 139, 227, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, вул. Окіпної Раїси, 4-А, оф. 71-А, м. Київ, 02002,

Дата складення повного рішення суду - 05.05.2020.

Суддя Ю. О. Скалозуб