Справа № 469/141/20
Суддя: Гапоненко Н. О.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

30.04.20 Справа № 469/141/20
2-а/469/17/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді -Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання -Якубець С.В.,
позивач ОСОБА_1 не з`явився
відповідач Маринець Р.О. та
представник відповідачів Дзарданова А.М. - не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Березанка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України та Інспектора батальйону №4 роти №2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України старшого лейтенанта поліції Маринця Руслана Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- встановив:
Позивач 20 лютого 2020 року звернувся до Березанського районного суду Миколаївської області з вказаним позовом, у якому просив визнати протиправною і скасувати постанову серії ЕАК №2122335 від 17 лютого 2020 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що постанова не відповідає вимогам законодавства та винесена з порушенням прав позивача, передбачених ст.268 КУпАП.
У обґрунтування своїх вимог зазначав, що вказаною постановою, складеною 17 лютого 2020 року близько 16.30 год. у с.Нечаяне Миколаївської області, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме у порушенні вимог п.33 Правил дорожнього руху України, та накладено адміністративне стягнення у сумі 255 грн.
У зазначений у постанові час вчинення правопорушення о 12.01.55 17.02.2020 року позивач не перебував у місці, вказаному у постанові; дані про особу порушника, внесені до постанови, щодо дати народження ІНФОРМАЦІЯ_1 та місця проживання " АДРЕСА_1 " не відповідають даним позивача, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживає в АДРЕСА_2 , хоча реквізити водійського посвідчення позивача відповідають дійсності.
Позивач вважає оскаржувану постанову безпідставною, винесеною за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення, у зв"язку з чим позивача було позбавлено можливості скористатися його правами.
19 березня 2020 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляд справи повідомлений належним чином.
Відповідачі у судове засідання не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.
Представник відповідачів направив до суду відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що порушення правил дорожнього руху позивачем зафіксовано відеозаписом video_2020-04-08_10-21-50, який надано суду, іншим відеозаписом зафіксовано розгляд справи щодо позивача, роз"яснення йому його прав та процес винесення постанови. Зазначав, що наявність у постанові описки у часі вчинення правопорушення, яке вчинене безпосередньо перед зупинкою поліцейськими, а також інші помилки у постанові не можуть бути підставою для її скасування, так як факт вчинення позивачем правопорушення підтверджено відповідним відеозаписом.
Таким чином, на підставі ст.205 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами у письмовому провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що 17 лютого 2020 року о 16.32 год. інспектором батальйону №4 роти №2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України старшим лейтенантом поліції Маринцем Р.О. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесено постанову серії ЕАК №2122335, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.
Відповідно до тексту оскаржуваної постанови (а.с.1), ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він 17 лютого 2020 року о 12.01 год. в с.Нечаяне на автодорозі М-14, керуючи транспортним засобом Nissan Navara НОМЕР_2 , порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 "Напрямок руху по смугах", рухався в лівій смузі при дозволеному русі тільки в правій, чим порушив п.33 ПДР - порушення вимог дорожніх знаків.

Частиною першою статті 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу; зокрема, відповідно до ч.ч.2-6 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Перелік справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, встановлено у частині першій статті 222 КУпАП.
За змістом цієї статті органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення, які виникають внаслідок порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. До переліку таких адміністративних правопорушень включено, зокрема, правопорушення, відповідальність за які встановлена статтею 122 КУпАП.
Згідно з частиною другою статті 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог, зокрема, дорожніх знаків.
Відповідно до Правил дорожнього руху України, дорожній знак 5.16 "Напрямки руху по смугах" показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.
Пункт 33, про порушення якого зазначено у оскаржуваній постанові, у Правилах дорожнього руху України відсутній, натомість є розділ 33 "Дорожні знаки", про порушення якого у постанові поліцейського не йдеться, тобто позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення неіснуючої норми Правил дорожнього руху.
Як вбачається з наданих суду відповідачем відеозаписів, ними зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо позивача о 16.24 год. 17 лютого 2020 року (відеозапис НОМЕР_3 ) та перегляд відеозапису на мобільному телефоні без дати, часу та місця зйомки, щодо руху на автодорозі автомобіля Ніссан, державний номерний знак НОМЕР_2 , у смузі руху, на якій не вбачається дорожня розмітка для визначення двох та більше смуг руху у одному напрямку, за наявності дорожньої розмітки, що розділяє зустрічні смуги руху (video_2020-04-08_10-21-50).
Відповідно до п.11.1 Правил дорожнього руху України кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.
Дані про розміщення дорожнього знака 5.16, його зміст, зону дії тощо суду не надано, тому, виходячи з викладеного, суд позбавлений можливості встановити правомірність рішення поліцейського щодо порушення водієм ОСОБА_1 вимог зазначеного дорожнього руху.
Крім того, частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
За відсутності таких даних відеозапис є недопустимим доказом і не може бути взятий судом до уваги.
Суд також зважає на те, що зазначені у оскаржуваній постанові дата народження особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та місце її проживання не відповідають даним позивача, внесеним до паспорта громадянина України (а.с.3), що, на думку суду, свідчить про невстановлення з достатньою повнотою особи,яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність КУпАП.
Посилання відповідача на наявність помилок та описок у постанові, за відсутності належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, не спростовує висновку суду про недоведеність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України.
Таким чином, враховуючи, що будь-які докази, передбачені ст.251 КУпАП, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відсутні, суд дійшов до висновку про відсутність обґрунтованих підстав вважати, що у діях позивача міститься склад зазначеного адміністративного правопорушення, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не підлягають задоволенню, оскільки даний спір, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, є спором фізичної особи із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.
Адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП прийняття рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення віднесено до повноважень органу (посадової особи), що розглядає справу про адміністративне правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 19-20, 25, 241-246, 286 КАС України, ст.ст.9, 251, 268, 280 КУпАП, суд -
Позов задовольнити частково.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2122335 від 17 лютого 2020 року.
У задоволенні інших вимог відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Березанський районний суд Миколаївської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: