Справа № 539/3151/19
Суддя: Іващенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/3151/19
Провадження № 2-а/539/7/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Іващенка Ю.А.,

при секретарі Павличенко О.А.,

з участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача Донця П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни Полтавської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1-го батальйону 3-ї роти патрульної поліції у м. Бориспіль УПП у Київській області Войновського Віктора Олександровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суду з позовною заявою до поліцейського 1-го батальйону 3-ї роти патрульної поліції у м. Бориспіль УПП у Київській області Войновського Віктора Олександровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАВ №1370706 від 28 липня 2019 року.

В позові вказав, що 01.08.2019 року на його адресу за підписом заступника командира батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області від 29.07.2019 року надійшла постанова про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1370706 від 28 липня 2019 року.

Прийнято по справі рішення про накладення штрафу в розмірі 425 грн.

У оскаржуваній постанові про обставини правопорушення значиться: «28.07.2019 року о 06:33:10 год. (м. Бориспіль шлях 128) водій керував ТЗ у якого не було в наявності чинного поліса обов`язкового цивільно-правового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.ґ ПДР відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ». Постанова підписана ОСОБА_2 .

У графі «підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності» запис про відмову від підпису або отримання постанови( ОСОБА_1 ) міститься рукописний запис «відмовився від підпису і отримання»/

Далі постанова містить такі дані: п.5 постанови транспортний засіб: Mercedes-Benz Е 220 НОМЕР_1 .

П.7 зазначено норму права ч.1 ст.126 КУпАП.

Оскаржувана постанова не містить жодних додатків про особу водія.

З даною постановою він не згоден, оскільки у оскаржуваній постанові період часу, а саме, 28.07.2019 року о 06:33:10 год. у м. Бориспіль Київської області на шляху 128 він не перебував, транспортним засобом Mercedes-Benz Е НОМЕР_2 НОМЕР_1 , при вказаних у постанові обставинах не керував. Жодних правопорушень у цей день і час він не скоював. На протязі дня 28.07.2019 року, в тому числі о 06:33:10 год. він перебував вдома в АДРЕСА_1 , що можуть підтвердити його дружина ОСОБА_3 , сусід ОСОБА_4 та інші сусіди.

Допускає, що дана постанова від 28.07.2019 року була складена відносно нього через помсту працівників поліції, оскільки 23.07.2019 року о 17:00 год. він дійсно керував автомобілем Mercedes-Benz Е 220 НОМЕР_1 на 77 км. автошляху Київ-Харків та був зупинений працівником поліції. Під час зупинки транспортного засобу він скаржився на неправомірні дії працівників поліції на гарячу лінію до ДВБ МВС України.

За наслідками цієї зупинки на його адресу надійшла інша постанова від 23.07.2019 року серії НК №007756 щодо порушення ним вимог п.2.1.ґ ПДР, яка на даний час ним також оскаржується.

На підставі вищевикладеного, позивач прохав суд визнати постанову ЕАВ №1370706 від 28 липня 2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у сумі 425 грн. за порушення ч.1 ст.126 КУпАП протиправною та скасувати її. Також позивач прохав стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_5 позов підтримали, прохали його задовольнити, обґрунтовували позовні вимоги обставинами, викладеними у позовній заяві.

Відповідач - поліцейський 1-го батальйону 3-ї роти патрульної поліції у м. Бориспіль УПП у Київській області Войновський В.О. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Надав суду відзив на позовну заяву в якому проти задоволення вимог позивача заперечував, але відповідачем суду не надано жодних доказів того, що позивач порушив вимоги п.2.1.ґ ПДР та допустив адміністративне правопорушення за обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, покази свідків, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що постановою поліцейського 1-го батальйону 3-ї роти патрульної поліції у м. Бориспіль УПП у Київській області Войновського В.О. ЕАВ №1370706 від 28 липня 2019 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КпАП України у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що 28.07.2019 року о 06:33:10 год. (м. Бориспіль шлях 128) водій ОСОБА_1 керував ТЗ Mercedes-Benz Е 220 НОМЕР_1 у якого не було в наявності чинного поліса обов`язкового цивільно-правового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.ґ ПДР відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ (а.с.4).

Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса(договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів( страхового сертифіката «Зелена картка»).

Згідно п. п.2.1.ґ ПДР України, Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 взагалі заперечував факт керування ним транспортним засобом Mercedes-Benz Е 220 НОМЕР_1 28.07.2019 року о 06:33:10 год. (м. Бориспіль шлях 128), оскільки в цей день зранку він бігав з собакою, на автомобілі в цей день взагалі не їздив, в м. Бориспіль в цей день він не був. 28.07.2019 року у його хресника був день народження.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що 28.07.2019 року її чоловік ОСОБА_1 був вдома, зранку гуляв із собакою. Автомобіль Mercedes-Benz, яким керує чоловік, був в гаражі. В м. Бориспіль її чоловік 28.07.2019 року не перебував, м. Лубни не покидав.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 28.07.2019 року він бачив, що його сусід ОСОБА_1 гуляв з собакою. У ОСОБА_1 є автомобіль Mercedes-Benz, але в той день останній ним не керував. В цей день вони з ОСОБА_1 були на дні народження в другій половині дня.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судове засідання відповідач для надання пояснень не з`явився, надав суду відзив в якому проти задоволення позову заперечував, вважає постанову законною та обґрунтованою.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Згідно ч.1 ст. 293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, необхідно визнати протиправною та скасувати.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова поліцейського не містить жодних посилань на докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення. Не надані такі докази і на вимогу суду під час судового розгляду справи.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1370706 від 28 липня 2019 року слід визнати протиправною, скасувати та закрити провадження у справі.

Згідно зі ст.9 КАС України, суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення поліцейський допустив порушення чинного законодавства. У справі відсутні докази порушення позивачем ПДР України, а тому постанова відповідача підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем представлено відомості суду про надання йому допомоги фахівцями в галузі права, додано також розрахунки робочого часу особи, яка надавала професійну правничу допомогу, та в чому вона була виражена, а також підтвердив це належними та допустимими доказами (договором б/н від 05.08.2019 року з розрахунком адвокатського гонорару а також квитанцію до прибуткового касового ордера серії КС №120787 про оплату юридичних послуг на суму 1000, 00 грн., договором б/н від 02.082019 року з актом від 23.09.2019 року про виконання зобов`язання за договором від 02.08.2019 року про надання правничої допомоги та квитанцію№6 до прибуткового касового ордера серії ПТ №042636 про оплату юридичних послуг на суму 1000, 00 грн.), а тому суд вважає вимогу про стягнення витрат на правову допомогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського 1-го батальйону 3-ї роти патрульної поліції у м. Бориспіль УПП у Київській області Войновського Віктора Олександровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову поліцейського 1-го батальйону 3-ї роти патрульної поліції у м. Бориспіль УПП у Київській області Войновського Віктора Олександровича серії ЕАВ №1370706 від 28 липня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. визнати протиправною та скасувати, закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням положень п.п. 15.5) Перехідних положень КАС України.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 квітня 2020 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Ю.А. Іващенко