Справа № 465/5590/18
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

22.04.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді- Кузь В.Я.

при секретарі-Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просить визнати неправомірними дії відповідача, що полягали у ненаданні повної інформації , яка запитувалась у інформаційному запиті від 23.08.2018 року , а саме у ненаданні належним чином завірених копій квитанцій та інших документів, що підтверджують стягнення із боржника ДУ « Львівська виправна колонія №48» по виконавчому провадженні № 54819106 виконавчого збору у розмірі 12800 гривень, штрафу в користь держави у розмірі 5100 гривень. Просить зобов`язати Сихівський ВДВС надати йому належним чином завірені копії квитанцій чи інших документів, що підтверджують таке стягнення, а також зобов`язати відповідача подати до суду у встановлений законом строк звіт про виконання рішення суду.

В обгрунтування позову посилається на те, що 23.08.2018 року ним подано -інформаційний запит до Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про надання йому інформації щодо стягнення з боржника ДУ «Львівська виправна колонія №48» по виконавчому провадженні №54819106 виконавчого збору у розмірі 12 800 грн., з штрафу в користь держави у розмірі 5100 грн., належним чином завірені копії квитанцій, та інші документи, що підтверджують стягнення вказаних сум.

Відповідачем надано відповідь від 06.09.2018 р. вих. № В-7/30350, яку він, позивач, отримав рекомендованим листом 11 вересня 2018 року.

Як, вбачається з даної відповіді відповідача на інформаційний запит, що вказані суми виконавчого збору та штрафу були накладені на боржника, але не стягненні, не надано і належним чином завірених квитанцій.

Просить суд звернути увагу , що виконавчий лист № 813/3185/16 виданий Франківським районним судом м. Львова 26.06.2017 року, постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним листом винесено 04.10.2017 року, цією ж постановою стягнуто із ДУ « Львівська виправна колонія № 48 виконавчий збір у розмірі 12800 гривень, та вподальшому через невиконання судового рішення винесено постанову від 12.06.2018 року про накладення штрафу у розмірі 5100 гривень.Із відповіді на запит вбачається, що вказані суми не стягнуто, дії є формальними, квитанцій про сплату йому не надано.

Таким чином, вимоги інформаційного запиту в частині про надання йому належним чином завірених копій квитанцій, та інші документи, що підтверджують стягнення з боржника ДУ «Львівська виправна колонія №48» по виконавчому провадженні №54819106 виконавчого збору у розмірі 12800 грн., штрафу в користь держави у розмірі 5100 грн. - відповідачем не надано.

Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити.

Представник відповідача теж не прибув у судове засідання, подав до суду відзив на позов згідно якого, просить у задоволенні такого відмовити посилаючись на те, що 04.10.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54819106, де зазначено, крім усього іншого , про стягнення із боржника виконавчого збору у розмірі 12800 гривень та штрафу у розмірі 5100 гривень.

30.10.2017 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав виконання боржником рішення суду до моменту винесення постанови про відкриття провадження.

Вподальшому, у зв`язку із рядом судових проваджень та скаргами на дії державного виконавця, виконавче провадження відновлювалось, відтак судовий збір не стягувався. Із посиланням на ст. 40 ч.3 Закону України «Про виконавче провадження» , зазначає, що якщо виконавчий збір стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому законом, а саме повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.п. 1-4, 6, 7 і 9 ч. 1 ст. 37 закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.п.1, 2, 4, 6, 7, 9,11,14,15 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, виконавчий збір буде стягнуто в процесі виконання даного виконавчого провадження (№ 54819106), а у випадку завершення такого та не стягнення виконавчого збору, останній буде виділено в окреме виконавче провадження.

Не погоджуючись із доводами відповідача, позивачем надано відповідь на відзив, згідно якого зазначає, що на підставі виконавчого листа виданого 26 червня 2017 року виданого Франківським районним судом м. Львова, постановою ВП №54819108 відкрито виконавче провадження 04.10.2017 та цією постановою стягнуто з ДУ «Львівська виправна колонія №48» виконавчий збір у розмірі 12800,00 гривень та 12.06.2018 оку постановою накладено штраф на ЛВК №48 за не виконання судового рішення у розмірі 5100 грн. Відповідач відповідно до приписів вищезазначеної статті мав надіслати наступного дня вимогу про стягнення вказаних сум з боржника, але у відзиві та доданих до нього матеріалах виконавчого провадження , немає жодної вимоги чи арешту коштів про стягнення вказаних сум. Зазначає, що жодним законодавством не передбачено зупинення стягнення штрафу, навіть у випадку оскарження боржником в судовому порядку.

Вважає, що з вищенаведеного вбачається, що відповідач більше року, з дня відкриття провадження, порушуючи чинне законодавство умисно чи за своєї халатності, або попередньою домовленістю з боржником, не стягнув з боржника ЛВК №48 зазначені суми до Державного бюджету України. З тих підстав на сьогоднішній день судове рішення не виконується та не може бути виконане, бо відповідач формально стягує виконавчий збір та штраф, але фактично з боржника жодних коштів не стягнуто.

Дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає , що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що на виконанні у Сихівському відділі державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області у державного виконавця Голенко М.В. перебуває виконавче провадження N 54819106 з примусового виконання

виконавчого листа № 813/3185/16 виданого 26 червня 2017 року Франківським

районним судом м. Львова про зобов`язати Державну установу "Львівська виправна колонія N°48 Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації

Міністерства юстиції, нарахувати та сплатити збір на обов`язкове державне пенсійне страхуванняіз грошового забезпечення, на яке нараховуються страхові внески, та яке було присуджено

ОСОБА_1 постановами Сихівського районного суду м. Львова від 13.12.2006р. у справі N°2-1980/06 та Львівського окружного адміністративного суду від 17.01.2012р. у справі № 2а-14133/11/1370 у відповідності до ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на

загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010р. N° 2464 VI, єдиний внесок для платників, зазначених в абзаці 7 пункту 1 частини 1 ст. 4 цього Закону (військових частин та органів, які виплачують грошове забезпечення особам, зазначеним у п. 9 частини 1 ст. 4 цього Закону), за ставкою в розмірі 34, 7 відсотка суми грошового забезпечення.

03.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Сихівського ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Свою заяву стягувач аргументував тим, що рішення суду не виконано в повному обсязі, а збір оплачено тільки по другому судовому рішенні ЛОАС від 17.01.2012р. у справі № 2а-14133/11/1370. По судовому рішенню Сихівського районного суду м. Львова від 13.12.2006 року у справі N° 2-1980/06 збір в розмірі 10241, 99 грн. не сплачено.

04.10.2017року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54819106.

У постанові про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2017р. зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 12800, 00 грн.

30.10.2017 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

05.06.2018р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 13 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» з тієї підстави, що 02.05.2018р. державним виконавцем на підставі Рішення Франківського районного суду № 465/6323/17 від 19.02.2018р. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження. Вих. № 14867, яку рекомендованим листом з повідомленням про вручення скеровано ДУ ЛВК № 48, ОСОБА_1 та Франківський районний суд м. Львова. Згідно ч. 2 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у тезі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання. Постанова про відновлення отримана Франківським районним судом, ОСОБА_1 , ЛВК № 48 05.05.2018р.

08.06.2018р. державним виконавцем винесено постанову про скасування процесуального документу, а саме постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.06.2018р. на підставі виконавчого документа, який надійшов з Франківського районного суду м. Львова 07.06.2018р.

12.06.2018р. державним виконавцем, на підставі акту від 12.06.2018р., за невиконання рішення суду в повному обсязі ЛВК № 48 винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100 грн.

25.06.2018р. боржником подано скаргу на дії та рішення державного виконавця, а саме на постанову про накладення штрафу від 12.06.2018р. у Франківський районний м. Львова

23.08.2018р. у виконавчу службу з інформаційним запитом стосовно стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 12800 грн. та штрафу в сумі 5100 грн. звернувся ОСОБА_1 06.09.2018р. заявнику надано відповідь, де чітко було зазначено, що відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому законом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» .

Згідно зі ст. 1 Закону, визначено, що публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону, доступ до інформації забезпечується зокрема шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону, не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Статтею 12 Закону, визначено, що субєктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації фізичні, юридичні особи, обєднання громадян без статусу юридичної особи, крім субєктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються субєкти владних повноважень органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші субєкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Пункт 6 частини 1 ст. 14 Закону, наголошує, що розпорядники інформації зобовязані:

1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами;

2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні;

3) вести облік запитів на інформацію;

4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо;

5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації;

6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації», метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості субєктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації субєктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Тобто, положення вказаного закону регулюють правовідносини з приводу забезпечення отримання інформації громадянами або іншими особами, що створюється та виникає в процесі функціонування субєктів владних повноважень та виконання покладених на них завдань, така інформація є (має бути) загальнодоступною та не стосується конкретно визначених осіб.

Статтею 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації», встановлені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, згідно якої, право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема:

- обовязком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

- визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

- юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Також, доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах, зокрема, прозорості та відкритості діяльності субєктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом (ст. 4 цього ж Закону).

Згідно ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», доступ до інформації забезпечується шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Отже, доступ до публічної інформації, крім передбаченої цим Законом публічної інформації з обмеженим доступом, щодо якої існує спеціальний порядок її поширення, можливо за допомогою двох способів, а саме отримання такої інформації з загальнодоступних встановлених законом джерел оприлюднення суб`єктами владних повноважень публічної інформації, або за результатами надання такої інформації у відповідь на конкретне відповідне звернення особи.

Частиною 1 ст. 20 Закону, передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Статтею 23 Закону № 2939-VI, унормовано право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації, відповідно до якої рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що відповідь на запит позивача від 23.08.2018 надано своєчасно 06.09.2018, разом з тим, проаналізувавши вказану відповідь, суд дійшов висновку про те, що така не відповідає за змістом запитуваній інформації.

Так, позивач просив відповідача надати належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують сплату судового збору у сумі 12800 грн. та штрафу у розмірі 5100 грн. у межах виконавчого провадження.

Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що ним у відповіді від 06.09.2018 надано розяснення щодо вчинених державним виконавцем дій у межах цього виконавчого провадження, разом з тим, зі змісту цієї відповіді судом не встановлено факту саме надання запитуваних ОСОБА_1 документів, і чому такі не можуть бути надані та яких конретно дій вжито щодо стягнення коштів.

Крім того, із відповіді на запит та відзиву відповідача не вбачається жодної інформації щодо стягнення із божника суми штрафу у розмірі 5100 гривень.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідь від 06.09.2018 не відповідає запиту позивача від 23.08.2018, є неповною, а відтак дії щодо надання такої відповіді у цій частині не відповідають критеріям, що визначені у ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, із цих підстав є неправомірними.

Крім цього, обов"язок відповідача надати позивачу повну інформацію про хід дій у виконавчому провадженні, де він є стороною, визначається Законом України "Про виконавче провадження" та "Про виконавчу службу".

Таким чином, враховуючи протиправність дій відповідача щодо неповного надання відповіді на запит позивача, суд, враховуючи завдання адміністративного судочинства, визначені ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає, що способом захисту порушених прав позивача на інформацію, є зобовязання Сихівський ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області повторно розглянути та надати відповідь на інформаційний запит Маїка М.Д. від 23.08.2018.

Вимоги позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено необхідність такого контролю, враховуючи тривалість судових проваджень з приводу виконання рішення суду за виконавчим листом № 813/3185/16.

Частиною 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України , встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, враховуючи тривале невиконання відповідачем рішення суду, з метою відновлення порушених прав позивача, на виконання завдань адміністративного судочинства, визначених ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в цій справі та зобов`язати відповідача у місячний строк з дати набрання цим рішенням законної сили подати до суду звіт про його виконання.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України , суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі системного аналізу норм чинного законодавства України та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати неправомірними дії Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, що полягали у ненаданні повної інформації ОСОБА_1 , яка запитувалась у інформаційному запиті від 23.08.2018 року ,щодо ненадання належним чином завірених копій квитанцій та інших документів, що підтверджують стягнення із боржника ДУ « Львівська виправна колонія №48» по виконавчому провадженні № 54819106 виконавчого збору у розмірі 12800 гривень, штрафу в користь держави у розмірі 5100 гривень.

Зобов`язати Сихівський відділ державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області надати ОСОБА_1 належним чином завірені копії квитанцій чи інших документів, що підтверджують стягнення із боржника ДУ « Львівська виправна колонія №48» по виконавчому провадженні № 54819106 виконавчого збору у розмірі 12800 гривень та штрафу в користь держави у розмірі 5100 гривен.

Зобов`язати Сихівський відділ державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області подати до суду у місячний термін з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Апеляційна скаргана рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Кузь