Справа № 127/8305/20
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 127/8305/20
Провадження № 2-а/127/191/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Гриневича В.С.,

секретар судового засідання: Бондар В.В.,

за участю:

представника позивача: Слізяка Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №127/8305/20 за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Бігун Вікторії Петрівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.03.2020 відповідачем відносно нього було винесено постанову серії ЕАК №2322572 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що позивач 31.03.2020 о 14 год. 25 хв., керуючи транспортним засобом у населеному пункті, а саме: трасою М21, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.45, перевищив швидкість на 26 км/год та рухався зі швидкістю 78 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки відомості зазначені в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що він не порушував Правил дорожнього руху України, оскільки з зазначеної постанови не можливо встановити, що рух автомобіля здійснювався в межах населеного пункту, оскільки її зміст конкретно не відображає місце вчинення правопорушення, зокрема в постанові зазначено рух ТЗ по трасі АД М-21, однак автомобільна дорога М-21 є міжнародною та, яка дійсно проходить через м. Вінницю, однак сам факт руху по ній не може вважатись достатньою підставою для визначення місця вчинення правопорушення м. Вінницю, тобто населений пункт.

Також, позивач зазначає, що постанова не містить інформації про марку та модель транспортного засобу, що не дає можливість встановити усі обставини справи.

Крім того, при винесенні постанови не зафіксовано факту вчинення правопорушення, не роз`яснено прав передбачених статтею 63 Конституції України та статті 268 КУпАП, не забезпечено прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Отже, на думку позивача відповідачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували обставини зазначені в оскарженій постанові.

Крім того, в наданих суду додаткових поясненнях позивач звертає увагу на те, що фіксування вчиненого позивачем правопорушення здійснювалося за допомогою ЗВТ - ТРУКАМ 000726 інформація про який міститься у оскаржуваній постанові, представленій працівниками поліції, електронний файл містить посилання на ЗВТ - TruCAM №ТС000726, а свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/18038 від 15.01.2020 - TruCAM LTI 20/20 №ТС000726, що на думку позивача не дає можливості встановити, що використаний працівниками поліції ЗВТ є тотожним з ЗВТ, який пройшов повірку згідно наданого свідоцтва.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 14.04.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Бігун Вікторії Петрівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що вимоги позивача є безпідставними. Так, під час несення служби 31.03.2020 в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 ПДР України в с. Стрижавка, А/Д М-21 296 км екіпажом патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000726) було виявлено порушення правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу 1500 з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 76 км/год. при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 26 км/год, чим порушив п. 12.4. ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Представник відповідача зазначає, що на їх думку, позивачем було допущено порушення ПДР України, а саме: порушення вимог п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год», у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Слізяк Н.Р., позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак у відзиві просив даний позов розглядати у відсутність відповідача.

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із матеріалів справи вбачається, що 31.03.2020 інспектором 1 батальйону 1 роти УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Бігун В.П. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАК № 2322572, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 31.03.2020 року о 14 год. 25 хв. керуючи ТЗ марки НОМЕР_2 , у населеному пункті перевищив дозволену швидкість на 26 км/год., а саме рухався зі швидкістю 76 км/год., виміряно ТРУКАМ 000726, чим порушив п. 12.4. ПДР Порушення швидкості в населених пунктах, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122,126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором 1 батальйону 1 роти УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Бігун В.П.

Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом порушив вимоги ПДР, а саме перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 26 км/год, чим порушив п. 12.4. ПДР України.

Згідно з пунктом 12.4. ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Однак, в позовній заяві позивач зазначає, що він їхав по трасі АД М-21, яка є міжнародною автомобільною дорогою, та проходить через м. Вінницю, однак в постанові не зазначене місце вчинення правопорушення м. Вінниця, натомість зазначено А/Д М-21, а сам факт руху по відповідній А/Д не може вважатись достатньою підставою для визначення місця вчинення правопорушення м. Вінницю, тобто населений пункт.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення» від 30 січня 2019 р. №55 визначено, що автомобільна дорога М-21 Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський (через м. Вінницю) відноситься до автомобільних доріг загального користування державного значення.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач рухався по автомобільній дорозі загального користування державного значення, М-21, проти чого позивач не заперечував. Однак, позивач та його представник заперечували, щодо того, що позивач рухався та перевищував швидкість в межах населеного пункту.

Дана обставина не була спростована відповідачем.

Відповідно до п. 2.13 Інструкції «З організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», до протоколу, складеного з використанням показань технічних приладів, долучаються фото-, відео або інші матеріали, на яких зафіксовані показання цих приладів. Також згідно зі статтею 14-1 КУпАП законною є тільки фіксування порушення приладами автоматичної фото-, кіно- або відео зйомки.

Згідно з положеннями статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Однак, як зазначено позивачем в позовній заяві, його представником в судовому засіданні, та вбачається із оскаржуваної постанови, постанова ЕАК №2322572 не містить інформації про марку та модель транспортного засобу, на якому було вчинено правопорушення, натомість в пункті 5 постанови вказано - Транспортний засіб (марка, модель, номерний знак) « НОМЕР_2 ».

Як вбачається з матеріалів справи, до відзиву на позов представником відповідача було додано диск з відеозаписом обставин правопорушення.

Дослідивши даний відеодоказ в судовому засідання було встановлено, що відео на ньому триває рівно п`ять секунд. Зображення на відео розмите, неможливо встановити місце де рухається автомобіль, як і не можливо встановити саму марку авто, яка рухається, лише на п`ятій секунді чітко видно номер автомобіля.

Отже, оскаржувана постанова не містить таких обов`язкових складових, як місце вчинення адміністратbвного правопрушення та марку і модель транспортного засобу, на якому було вчинено правопорушення.

Відповідно до статті 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Також, в пункті 9 розділу ІІІ зазначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Разом з тим, суду не надано відео зупинки автомобіля, спілкування працівника поліції з водієм, встановлення його особи, роз`яснення водію його прав та вручення йому копії постанови.

Тобто, відповідачем не спростовано твердження позивача про те, що йому не було роз`яснено прав передбачених статтею 63 Конституції України та статті 268 КУпАП, не забезпечено прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З оскаржуваної постанови також слідує, що порушення ПДР мало місце 31.03.2020 о 14:25:16 (год.), а постанова винесена інспектором Бігун В.П. о 14:27:38 (год.). Тобто, з моменту вчинення правопорушення до винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності минули трішки більше 2 (двох) хвилин.

Така оперативність з боку відповідача виключає можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме роз`яснення особі прав передбачених статтею 268 КУпАП, дослідження доказів тощо, та дає підстави для об`єктивних сумнівів, щодо того, що вказані дії інспектором не проводилися.

З огляду на наведене судом приймаються до уваги пояснення позивача та його представника, щодо порушення прав позивача при розгляді інспектором Бігун В.П. справи про адміністративне правопорушення та винесення відносно позивача постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В той же час, посилання позивача на те, що фіксування вчиненого правопорушення здійснювалося відповідачем за допомогою ЗВТ - ТРУКАМ 000726 інформація про який міститься у оскаржуваній постанові, електронний файл наданий відповідачем містить посилання на ЗВТ - TruCAM №ТС000726, а свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/18038 від 15.01.2020 - TruCAM LTI 20/20 №ТС000726, що на його думку не дає можливості встановити, що використаний працівниками поліції ЗВТ є тотожним з ЗВТ, який пройшов повірку згідно наданого свідоцтва, не приймається судом до уваги, з огляду на наступне.

Суд зауважує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Щодо тверджень позивача, щодо неможливості встановити, що використаний працівниками поліції ЗВТ є тотожним з ЗВТ, який пройшов повірку згідно наданого свідоцтва, то суд вважає їх безпідставними, оскільки прилади для вимірювання швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM містять серійний номер (ТС) та ідентифікатор, що містить 6 цифр, у даному випадку 000726, що зазначено інспектором як у постанові так і в свідоцтві, а розбіжність у написанні слова TruCAM українською та англійською мовами це лише переклад з однієї мови на іншу.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа УПП у Вінницькій області, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення, однак доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучив та не надав суду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання на жоден із доказів, які передбачені статтею 251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 допустив вказане правопорушення, а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП не може бути здійснено, на підставі неналежних доказів його вини.

Крім того, єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ЕАК № 2322572 від 31березня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 225 гривень за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором 1 батальйону 1 роти УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Бігун Вікторією Петрівною та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 122, 247, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕАК №2322572 від 31.03.2020, винесену інспектором 1 батальйону 1 роти УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Бігун Вікторією Петрівною, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і/номер НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Інспектор 1 батальйону 1 роти УПП у Вінницькій області лейтенант поліції Бігун Вікторія Петрівна, місце роботи: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Суддя