Справа № 415/89/20
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/89/20
Провадження № 2-а/415/116/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до поліцейського взводу № 1, роти № 4 УПП в Луганській області рядового поліції Калашнікова Віталія Андрійовича (місце знаходження: вул. Штейгерська, 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з даним адміністративним позовом, в якому просить визнати дії поліцейського протиправними, визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 1861928 від 14 грудня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 грудня 2019 року о 18 годині 20 хвилин, за адресою: вул. Промислова в м. Лисичанську Луганської області, його безпідставно зупинив поліцейський та вказав, що він не ввімкнув сигналу повороту ліворуч при зміні напрямку руху. В своїх діях позивач не вбачає ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Позивач, в обґрунтування свого позову зазначає, що він здійснював випередження іншого транспортного засобу, що рухався майже по узбіччю з дуже низькою швидкістю, при цьому не перестроювався, а рухався прямо у попутному напрямку і тому на його думку він не повинен був вмикати сигнал повороту. Крім того позивач вважає, що процедура притягнення його до адміністративної відповідальності порушена відповідачем, а саме: відповідачем не складався протокол; не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення; відповідач не ознайомив позивача з його правами в повному обсязі.

Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області Луньової Д.Ю. від 21 квітня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Копії ухвали від 21 квіиня 2020 року було направлено позивачу та відповідачу в порядку, передбаченому ст. 268 КАС України.

Раніше, 11 березня 2020 року на адресу Лисичанського міського суду Луганської області від відповідача надійшло клопотання в якому він заперечив проти позовних вимог позивача та долучив до матеріалів диск з відеозаписом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Предметом судового дослідження в даному випадку є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно оскаржуваної постанови ЕАК № 1861928 від 14 грудня 2019 року на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП; в постанові щодо складу правопорушення зазначено наступне:

14 грудня 2019 року о 18 годині 11 хвилини за адресою вул. Промислова біля буд. № 18, у м. Лисичанську Луганської області, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, чим порушив п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху.

В графі "до постанови додаються" зазначено «відео з бодікамери ВВ-00090. Відео з реєстратора.»

Розглядаючи справу по суті, суд робить такі висновки:

Розгляд справи відбувся на місці зупинки транспортного засобу, протокол не складався. Такі дії відповідача не суперечать вимогам КУпАП з огляду на наступне:

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 124-1 - 126. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. За приписами ч. 2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Крім того, з переглянутого відеозапису DSJX300090_BB0090 встановлено, що відповідач роз`яснив позивачу права передбачені ст. 268 КУпАП, а на питання відповідача ОСОБА_1 відповів, що його права йому зрозуміли, однак йому не зрозуміла суть його правопорушення.

Тому доводи позивача про порушення процедури винесення постанови в частині необхідності скласти протокол та не роз`яснення прав передбачених ст. 268 КУпАП, суд не бере до уваги.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні адміністративного стягнення посадова особа відповідно до вимог ч. 3 ст. 33, ст. 34, ст. 35 КУпАП повинна врахувати характер і тяжкість порушення, особу порушника, конкретні обставини вчинення порушення, зазначити докази на підтвердження складу правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, зокрема, повинна бути обґрунтованою, в ній має бути викладено обставини порушення, а також докази. У разі заперечень водія - мають містити відомості про його позицію (пояснення, заперечення, тощо).

Докази вчинення адміністративного правопорушення позивачем у файлі - «DSJX300090_BB0090» - відсутні, на ньому зафіксований лише процес складання постанови про адміністративне правопорушення, а з відеозапису з реєстратора не можливо встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Інших доказів, які б вказували на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, матеріали справи не містять.

Згідно вимог до притягнення до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності, а також наявність складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу. Саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

Суд враховує презумпцію невинуватості (презумпцію правомірності дії) особи, яка притягається до відповідальності. Суд також враховує, що обов`язок по доказуванню наявності події та складу адміністративного правопорушення (відповідно порушення водієм ПДРУ) покладається на особу, що притягає водія до відповідальності, а у адміністративному судочинстві-обов`язок по доказуванню правомірності своєї дії та прийнятого рішення покладається саме на відповідача - суб`єкта владних повноважень, і не може такий обов`язок перекладатись на іншу сторону. Суд не може робити припущень та тлумачити докази таким чином, щоб всі сумніви у них використовувались проти особи, що притягається до відповідальності. Безспірних доказів обгону на перехресті відповідач не надав, а наданими доказами такі обставини не підтвердились.

Оскільки суду не надані відповідні докази, і не спростовані твердження водія, а також виходячи з принципу презумпції невинуватості, то суд робить висновок, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, порушення водієм п. 9.2 «б» ПДРУ не доведене, подія та склад зазначеного в постанові адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Оскільки при розгляді справи встановлено недотримання відповідачем вимог закону щодо збирання доказів і доказування події та складу адміністративного правопорушення, то оскаржувана постанова судом скасовується.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАСУ, суд може прийняти рішення про скасування постанови та закриття провадження у справі, або (п.2) - скасувати постанову та надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу.

Враховуючи конкретні обставини, проаналізувавши у сукупності всі подані докази, суд дійшов висновку, що в межах наданих доказів не доведено наявність в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за даним фактом за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, дії відповідача з винесення оскаржуваної постанови не є протиправними та незаконними, оскільки відповідач як працівник підрозділу Національної поліції, що забезпечує безпеку дорожнього руху, уповноважений зупиняти транспортний засіб, складати протокол та виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому в цій частині адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 242-246, 257, 268-272, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1, роти № 4 УПП в Луганській області рядового поліції Калашнікова Віталія Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову ЕАК № 1861928 від 14 грудня 2019 року, винесену поліцейським взводу № 1, роти № 4 УПП в Луганській області ДПП рядовим поліції Калашніковим Віталієм Андрійовичем по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Д.Ю. Луньова