Справа № 569/2188/20
Суддя: Галінська В. В.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа № 569/2188/20,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Інспектор 1 батальйону роти №4 УПП у Рівненській області поліцейський сержант поліції Салюк Вадим Васильович, Департамент патрульної поліції Національної поліції України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному порядку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону роти №4 УПП у Рівненській області поліцейського сержанта поліції Салюка Вадима Васильовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Інспектора 1 батальйону роти №4 УПП у Рівненській області поліцейського сержанта поліції Салюка Вадима Васильовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора першого батальйону роти №4 УПП в Рівненській області поліцейського сержанта поліції Салюка Вадима Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю; визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2045041 від 30.01.2020 відносно ОСОБА_1 , винесену інспектором першого батальйону роти №4 УПП в Рівненській області поліцейським сержантом поліції Салюк Вадимом Васильовичем про накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., а провадження закрити, в зв"язку із відсутністю в діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 30 січня 2020 року інспектором першого батальйону роти №4 УПП в Рівненській області поліцейським сержантом поліції Салюк Вадимом Васильовичем винесено постанову серії ЕАК № 2045041 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн.. Зі змісту винесеної постанови вбачається, що він, керуючи транспортним засобом FORD TRANZIT CUSTOM, номерний знак НОМЕР_1 о 15 год. 05 хв. рухався зі швидкістю 85 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті Костопіль на 35 км/год. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху TRUCAM LTI 0658, чим порушив п. 12.4. ПДР - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозвол. швид. не більше 50 км/год). Вважає постанову серії ЕАК № 2045041, винесену 30 січня 2020 року незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував і в його діях немає складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а дії інспектора Салюк В. В. протиправними та незаконними.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона була винесена начебто щодо порушення, яке було зафіксовано не в автоматичному режимі, а відповідно в такому випадку відповідач був зобов"язаний дотримуватися положень Інструкція №1026 під час застосування такого приладу як TRUCAM LTI 0658. Інструкція №1026 не передбачає можливості використання приладу типу TRUCAM LTI 0658 не будучи зафіксованим, тобто не у стаціонарному режимі. Вказане є визначальним, оскільки будь-який рух відповідача вимірювачем швидкості і сам рух відповідача однозначно впливають на показники приладу. Тобто, сам прилад в такому разі буде показувати недостовірну інформацію, а це однозначно унеможливлює використання його показників для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Прилад TRUCAM LTI 0658, яким вимірювався показник швидкості, не був закріплений на тринозі, як це передбачено інструкцією з експлуатації, а тому показники одержані неправомірним чином. Прилад TRUCAM LTI 0658, є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року №1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки є не чинним. Таким чином, вимірювання швидкості руху автомобіля було проведено за допомогою несертифікованого технічного засобу.

Окрім того, відповідачем було винесено оскаржувану постанову із істотним порушенням його прав та правових гарантій, так як, постанову винесено "на місці вчинення правопорушення" (просто на дорозі) та відразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинено. За таких умов він не мав часу та, відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КпАП України. Також до постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено доказів, передбачених ст.251 КпАП України, а саме, фото - хоча на них здійснено посилання у постанові, але в момент винесення такої постанови ніяких фотозображень представлено не було, окрім зображення з TRUCAM LTI 0658 наданого відповідачем під час розгляду справи, зробленого на місці події, яке не відображає відомостей вчиненого правопорушення, тому не може вважатись належним та допустимим доказом порушення правил дорожнього руху, а саме не вбачається, що в момент фіксування швидкості лазерним вимірювачем швидкості TRUCAM LTI 0658, транспортний засіб, яким він керував, перебував в межах дії дорожнього знака 5.45. "Початок населеного пункту", оскільки на фото немає дорожнього знака, який вказував би на початок населеного пункту "Костопіль", про що вказано в постанові. Разом з тим, з наданого відповідачем фото також неможливо й дослідити місцезнаходження його транспортного засобу відносно місцезнаходження дорожніх знаків, що обмежують швидкість руху транспортних засобів.

23 квітня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі повністю, вказавши, що дії відносно виявлення та процесуального оформлення факту правопорушення здійснювались виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами розгляду позовного провадження окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268, 269 КАС України у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 20 лютого 2020 року, визначено відповідачу строк для подання відзиву.

В судове засідання позивач не з"явився, подав заяву (вх.№8687/20 від 20.02.2020), в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Представник відповідача в судове засіданні не з"явилася, проте їх позиція висловлена у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 30 січгя 2020 інспектором першого батальйону роти №4 УПП в Рівненській області поліцейським сержантом поліції Салюк Вадимом Васильовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2045041, відповідно до якої ОСОБА_1 о 15.05 год. керуючи ТЗ рухався зі швидкістю 85 км/год. при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті Костопіль на 35 км/год. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху TRUCAM LTI 0658, чим порушив п. 12.4 ПДР - порушення швид. режиму в населених пунктах (дозвол. швид. не більше 50 км/год.), чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України із накладенням штрафу у розмірі 255 грн..

Ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов"язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року № 1306 (далі - ПДР) у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п"ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З аналізу наведеної норми слідує, що відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП настає у разі перевищення водієм встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно вимог п.п. "б" п.12.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7.

Відповідальність за порушення п. 12.4 ПДР України передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже, у разі перевищення водієм у населеному пункті швидкості руху транспортного засобу передбаченої п. 12.4. ПДР більш як на двадцять кілометрів на годину настає відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов"язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст. 251 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов"язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, належна фіксація вчинення адміністративного правопорушення, може підтвердити правомірність накладення адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

З викладеного вбачається, що передумовою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є встановлення факту перевищення швидкості у населеному пункті.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

На підтвердження своєї позиції, відповідачем подано відеозапис фіксації правопорушення, здійсненого лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 TC000658.

Суд враховує, що приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов"язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності ж в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства ст. 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, судом береться до уваги зазначення відповідачем безпосередньо в оскаржуваній постанові, що вимірювання швидкості здійснено приладом TruCam LTI 20/20 TC000658, тобто відповідачем виконаний наведений обов"язок.

Крім того, є незмістовними посилання позивача, викладені в позовній заяві, що в оскарженій ним постанові відсутнє посилання на докази, оскільки в постанові зазначено, що до постанови додаються відео ВК-00100 та відео з приладу TruCam LTI 20/20 TC000658.

Суд визнає необґрунтованим посилання позивача на відсутність належних та допустимих доказів, які підтверджують факт правопорушення, а фото та відео з вимірювача є неналежними доказами у зв"язку з виключенням цього типу засобу вимірювальної техніки з Державного реєстру, оскільки законність та правомірність використання відповідачем 30.01.2020 лазерного вимірювачу швидкості TruCam LTI 20/20 TC000658 у цій справі не є спірним та підтверджується змістом наданих відповідачем копій свідоцтва про повірку приладу від 11.12.2019 № 22-01/17653 чинного до 11.12.2020 з максимальною допустимою похибкою при вимірювання швидкості в ручному та автоматичному режимів ±2км/год., сертифікату від 29.08.2012 №UA-MI/1-2903-2012, експертного висновку лазерного вимірювача від 27.09.2018 №04/02/03-3008.

Згідно з листа Служби автомобільних доріг в Рівненській області №8/2941 від 26.12.2019, м. Костопіль (в напрямку руху від м. Сарни до м. Рівне). Початок населеного пункту - км автомобільного шляху Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів. Кінець населеного пункту - км автомобільного шляху Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів. Дорожній знак 5.45 "Початок населеного пункту" місто Костопіль розташоваий на 118+200 км автомобільного шляху Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів. Дорожній знак 5.46 "Кінець населеного пункту" місто Костопіль розташований на 121+100 км автомобільного шляху Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів.

Відповідно до роздруківки фіксування лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 TC000658 швидкість руху автомобіля FORD TRANZIT CUSTOM, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач складає 85 км/год. на а/д Н25 120 км.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави вважати, що відеозапис фіксації правопорушення, здійсненого лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 TC000658 є недопустимим доказом в розумінні ст. 74 КАС України.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р.( далі - Інструкція № 1395).

Слід також зазначити, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Окрім того, листом від ДП "Укрметртестстандарт" від 01.10.2019 року за № 22-38/49 також, додатково зазначено, що лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фотофіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації.

Зазначене спростосує доводи позивача про те, що лазерний вимірювач TruCam перебував не у зафіксованому режимі, а в руках патрульного поліцейського, що узгоджується із правовою позицією П"ятого апеляційного адміністративного суду висловленою у постанові від 03.04.2020 у справі №766/1293/20.

Суд також визнає такими, що не знайшли підтвердження, підстави позову стосовно порушення відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності, розгляду справи про адміністративне правопорушення в частині перешкоджання в отриманні правової допомоги під час розгляду справи про адміністративні правопорушення.

Так, дослідженням відеозапису з нагрудної камери поліцейського ВК-00100 встановлено, що відповідачем дотримана процедура розгляду справи про адміністративні правопорушення. Відповідачем повідомлено позивача, яке порушення ним вчинено, роз"яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, право на отримання професійної правничої допомоги.

Водночас, позивачем не було долучено до постанови відповідача будь-яких письмових клопотань, зауважень та заяв; стосовно дій відповідача ним не подавалися жодні скарги в органи Національної поліції або прокуратури.

Згідно відеозапису № вбачається, що позивач просив надати йому час на отримання юридичної допомоги терміном 10 хв. Пізніше, на тому ж відеозаписі зафіксовано слова позивача "адвокат сказав, щоб ви виносили постанову, щоб не затримувати вас та ваш час..".

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи має право, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що реалізація права щодо можливості скористатися правовою допомогою забезпечується зокрема й під час оскарження в судовому порядку безпосередньо рішення суб"єкта владних повноважень.

Враховуючи, що позивач не зазначив і не навів обставини, не послався на докази, при цьому реалізував право на оскарження постанови в судовому порядку, відсутні підстави вважати, що відповідачем обмежено право позивача на захист.

Висновок про те, що відеоматеріали з місця події є доказами в адміністративній справі, які безпосередньо свідчать про наявність та обставини правопорушення, неодноразово був висловлений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 536/583/17, від 29 травня 2018 року у справі № 727/6565/17, від 11 липня 2019 року у справі № 686/15730/16-а

На підставі наведеного, відповідачем правомірно визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн..

Додатково суд враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloranand Francis v. The United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов"язки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України довів правомірність своїх дій, діяв на підставі та в межах повноважень і у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб"єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону роти №4 УПП у Рівненській області поліцейського сержанта поліції Салюка Вадима Васильовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

відповідачі: Інспектор 1 батальйону роти №4 УПП у Рівненській області поліцейський сержант поліції Салюк Вадим Васильович , адреса: м.Рівне, вул.Ст.Бандери, 14А, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: м.Київ, вул.Ф.Ернста, 3.

Повне судове рішення складене 30 квітня 2020 року.

Суддя -