Справа № 309/3585/19
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 309/3585/19 пров. № А/857/3014/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань - Юник А.А.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора поліції сержанта 1 батальйону роти № 4 УПП в Закарпатській області Секереша Миколи Миколайовича на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 29 січня 2020 року (головуючий суддя: Сідей Я.Я., місце ухвалення - м. Хуст) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції сержанта 1 батальйону роти № 4 УПП в Закарпатській області Секереша Миколи Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 , 18.11.2019 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконними дії інспектора поліції сержанта 1 батальйону роти № 4 УПП в Закарпатській області Секереша Миколи Миколайовича та скасувати постанову серія ЕАК № 1710857 від 05.11.2019, якою на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Обґрунтовує позов тим, що що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено виключні випадки, коли працівники Національної поліції мають право перевіряти наявність страхового полісу, а саме: у випадку складання протоколів щодо порушення ПДР України та при оформленні матеріалів ДТП. Вказує, що 05.11.2019 відносно нього, складання протоколу про порушення правил дорожнього руху чи оформлення матеріалів ДТП не здійснювалося. Крім того, підставою для зупинки транспортного засобу під його керуванням була перевірка документів, що є незаконним.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 29 січня 2020 року, адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову інспектора поліції сержанта 1 батальйону роти № 4 УПП в Закарпатській області Секереш Миколи Миколайовича серія ЕАК №1710857 від 05.11.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що позивач керував транспортним засобом «Івеко» державний номерний знак НОМЕР_1 , у якому не горіла лампа правої фари в режимі ближнього світла, чим порушено п. 31.4.3.а ПДР України, а також не пред`явив на вимогу працівника поліції поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказує, що позивач не заперечує факту керування транспортним засобом без працюючої правої фари та факт не пред`явлення страхового полісу, а вказує на відсутність підстав для його пред`явлення.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Позивачем, 04.05.2020 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить закрити апеляційне провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою інспектора поліції сержанта 1 батальйону роти № 4 УПП в Закарпатській області Секереша М.М. серії ЕАК №1710857 від 05.11.2019, на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 425 грн., а саме за порушенням вимог п. 2.1 (ґ) ПДР України, тобто за керування транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, що є підставою для здійснення контролю наявності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому позов необхідно задовольнити.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Щодо клопотання позивача про закриття апеляційного провадження, то суд апеляційної інстанції вважає, що у його задоволенні необхідно відмовити з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 305 КАС України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: 1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги; 2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; 3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (ч. 2 ст. 305 КАС України).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ст. 319 КАС України, передбачено підстави для скасування рішення повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позовної заяви без розгляду у відповідній частині.

Так, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі: 1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства; 2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 3) якщо сторони досягли примирення; 4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили; 7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили; 8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Проаналізувавши вищенаведені норми процесуального законодавства та клопотання позивача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави для закриття апеляційного провадження та скасування рішення суду першої інстанції із одночасним закриття провадження відсутні, оскільки нормами КАС визначено вичерпний перелік обставин для закриття провадження у справі, однак при розгляді цієї справи, таких обставин судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому в задоволенні клопотання про закриття апеляційного провадження позивача необхідно відмовити.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Частиною 3 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

З системного аналізу вказаних норм, суд дійшов висновку, що, розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Отже, відповідні працівники органів поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 26.12.2019 у справі № 724/716/16-а, від 09 квітня 2020 року у справі №181/581/17(2-а/181/17/17).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що органом Національної поліції, у розглядуваній справі є Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, від імені якого, зокрема, інспектор поліції сержант 1 батальйону роти № 4 УПП в Закарпатській області Секереш Микола Миколайович, уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Однак, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, як суб`єкт владних повноважень, до участі у розгляді цієї адміністративної справи, судом першої інстанції залучений не був.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача - інспектора поліції сержанта 1 батальйону роти № 4 УПП в Закарпатській області Секереша Миколи Миколайовича. У розглядуваній справі належним відповідачем є Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, тобто відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

Крім цього, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Отже, з наведеної норми слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у цій справі позов заявлено до неналежного відповідача - інспектора поліції сержанта 1 батальйону роти № 4 УПП в Закарпатській області Секереша Миколи Миколайовича, який не є суб`єктом владних повноважень, а отже з врахуванням відсутності в суду апеляційної інстанції повноважень замінити відповідача, підстави для задоволення адміністративного позову, який заявлений до неналежного відповідача відсутні.

Однак, вказані обставини, не позбавляють позивача, з метою захисту своїх прав, звернутися з позовом до суду до належного відповідача - Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 286, 315, 317, 321, 322, КАС України, суд -

постановив:

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження - відмовити.

Апеляційну скаргу інспектора поліції сержанта 1 батальйону роти № 4 УПП в Закарпатській області Секереша Миколи Миколайовича задовольнити.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 29 січня 2020 року у справі № 309/3585/19 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін