Справа № 572/595/20
Суддя: Рижий О. А.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сарненський районний суд
________________________________________________________________________
Справа № 572/595/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Рижого О.А.,

з участю секретаря - Мороз Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_1 ) до інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради Чопей Михайла Сергійовича (м. Мукачево вул. Ужгородська,25, Закарпатської області), Управління Муніципальної інспекції Мукачівської міської ради (м. Мукачево вул. Ужгородська,25, Закарпатської області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради Чопей Михайла Сергійовича, Управління Муніципальної інспекції Мукачівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 в позові пояснив, що постановою інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради ОСОБА_3 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 грн., оскільки 29.01.2020 р. о 10 год. 32 хв. в м. Мукачево по вул. Я. Мудрого,8, він здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п.15.9 «г» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що дії поліцейського щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є протиправними. Позивач зазначає, що постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню. Постанова складалася інспектором без врахування його зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки. ОСОБА_2 просить суд скасувати вказану постанову, а його позов задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, проте від нього через канцелярію суду надійшла заява, відповідно до якої він позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в адміністративній позовній заяві, просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду адміністративної справи, про причини неявки суд не повідомляв, відзиву не подав.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, беручи до уваги пояснення позивача, викладені в адміністративному позові, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому суд встановив та врахував наступне.

Відповідно до постанови інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради Чопей Михайла Сергійовича його ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 грн., оскільки 29.01.2020 р. о 10 год. 32 хв. в м. Мукачево по вул. Я. Мудрого,8, він здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п.15.9 «г» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2ст.251 КУпАП).

Згідно з п.24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно ст. 280 КупАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 222 КУпАП визначено підвідомчість справ про адміністративні правопорушення органам внутрішніх справ (поліції).

Зокрема, в частині першій цієї статті за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 цього Кодексу, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

Таким чином, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, розглядаються у судовому порядку та працівниками відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання. Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

У пункті 2.4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 N 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, на справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, в даному випадку дія положень статті 258 КУпАП не поширюється.

Тому, винесення постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу без складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач до суду не з`явився, не надав вагомих доказів в підтвердження правомірності вказаної постанови та в ній не зазначено доказів на основі яких винесена постанова, а пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АВ № 002340 від 10.02.2020 р. підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 122 ч.3, 247 ч.1 п.1, 258, 268, 276, 280, 293 ч.1 п.3 КУпАП, ст.77, 241-246, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Скасувати постанову серії АВ № 002340 від 10.02.2020 р. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП, винесену інспектором з паркування Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради Чопей Михайлом Сергійовичем (м. Мукачево вул. Ужгородська,25, Закарпатської області) відносно ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Сарненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Рижий О.А.