Справа № 300/293/19
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/293/19 пров. № 857/13973/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н. М.,

суддів Ільчишин Н. В., Пліша М. А.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 300/293/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання до вчинення дій, -

суддя в 1-й інстанції - Главач І. А.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій просив: визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 74% до 70% грошового забезпечення та зобов`язати провести перерахунок пенсії виходячи із основного розміру пенсії 74% грошового забезпечення і виплатити недоотриману різницю починаючи з 01.01.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно, із помилковим застосуванням статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», на підставі постанови Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 345/2530/17, з 01.03.2019 проведено позивачу перерахунок пенсії за вислугу років із зменшенням розміру процентної складової грошового забезпечення із 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, що призвело до невірного визначення розміру пенсії.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року, яке ухвалене в порядку письмового провадження, позов задоволено. Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до постанови Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №345/2530/17. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перерахувати відповідно до постанови Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 345/2530/17 та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01 січня 2016 року у розмірі 74% суми грошового забезпечення, із врахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, зазначає, що на момент проведення перерахунку пенсії позивачу максимальний розмір пенсії, обчисленої відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. За таких умов, позивачу проведено перерахунок пенсії за вислугу років в розмірі 70% грошового забезпечення. Також зазначає, що позивачу з 01.01.2016 по лютий 2019 включно основний розмір пенсії виплачувався в розмірі 74% грошового забезпечення, а тому нема підстав виходити за межі позовних вимог та зобов`язувати відповідача провести новий перерахунок пенсії позивача. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що апеляційна скарга подана з формальних підстав з метою затягування виконання рішення суду першої інстанції. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 як колишньому працівнику Міністерства внутрішніх справ з 01.01.2011 призначена та виплачується пенсія за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992, що підтверджується протоколом за пенсійною справою № (МВС) від 18.07.2017 (а.с. 11).

Згідно протоколу за пенсійною справою № (МВС) від 18.07.2017, вислуга років позивача складає 28 років. Позивачу призначено пенсію за вислугу років в розмірі 74% грошового забезпечення відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2017 у справі № 876/10823/17 визнано протиправними дії Ліквідаційної комісії УМВС України в Івано-Франківській області щодо видачі ОСОБА_1 довідки про грошове забезпечення із зменшенням розміру премії. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області стосовно не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано ліквідаційну комісію УМВС України в Івано-Франківській області видати ОСОБА_1 нову довідку про грошове забезпечення, включивши в таку окрім посадового окладу 3250 грн, окладу за спеціальним званням 2200 грн, надбавки за стаж служби у розмірі 45%, премію в розмірі 85% та скерувати нову довідку про грошове забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області для проведення перерахунку та виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 січня 2016 року (а.с. 45-48).

На виконання вищевказаної постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2017 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснено перерахунок пенсії позивача в розмірі 74% грошового забезпечення, що підтверджується перерахунком пенсії (пенсійна справа № -МВС) від 06.12.2017 (а.с. 41).

Згідно вказаного перерахунку пенсії (пенсійна справа № -МВС) від 06.12.2017 ОСОБА_1 перераховано пенсію з 01.01.2018, виходячи з сум грошового забезпечення: посадовий оклад 3250 грн, оклад за військове звання 2200 грн, процентна надбавка за вислугу років 45% - 2452,50 грн, премія 85% - 6717,13 грн, всього 14619,63 грн. Основний розмір пенсії встановлено у розмірі 74% грошового забезпечення (вислуга років 28), тобто 10818,53 грн..

В подальшому Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2018 року прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103).

Ліквідаційною комісією УМВС України в Івано-Франківській області видано довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 22.03.2018 № 2425/8-18, відповідно до якої розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на січень 2016 року за прирівняною посадою поліцейського заступник начальника відділу поліції становить: посадовий оклад 3250 грн, оклад за військове звання 2200 грн, процентна надбавка за вислугу років 45% - 2452,50 грн, премія 5,74% - 453,60 грн, всього 8356,10 грн (а.с. 40).

На підставі зазначеної довідки від 22.03.2018 № 2425/8-18 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 01.05.2018 здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016. Основний розмір пенсії обчислено у розмірі 74%, що підтверджується перерахунком пенсії (пенсійна справа № -МВС) від 21.02.2019 (а.с. 39).

Постановою Верховного Cуду від 22.01.2019 у справі № 345/2530/17 скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2017 та прийнято нову постанову, якою визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно з довідкою про грошове забезпечення для нарахування (перерахунку) пенсії від 22.05.2017 № 1014/108/05/8-17 та постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» з 01 січня 2016 року (а.с. 32-34).

З довідки про розмір грошового забезпечення від 22.05.2017 № 1014/108/05/8-17 видно, що розмір грошового забезпечення за нормами, чинними в січні 2016 року за прирівняною посадою заступник начальника відділу становить: посадовий оклад 3250 грн, оклад за військове звання 2200 грн, процентна надбавка за вислугу років 45% - 2452,50 грн, премія 2,65% - 209,42 грн, всього 8111,92 грн (а.с. 31).

На виконання постанови Верховного Cуду від 22.01.2019 у справі № 345/2530/17 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснено з 01.03.2019 перерахунок пенсії позивача, що підтверджується протоколом за пенсійною справою № (МВС) від 15.02.2019 (а.с. 30). Однак, при такому перерахунку відповідачем зменшено розмір процентної складової грошового забезпечення із 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Не погоджуючись із таким зменшенням відсоткового співвідношення, ОСОБА_1 11.01.2019 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок його пенсії з врахуванням основного розміру грошового забезпечення в розмірі 74% (а.с. 8).

17.01.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом № 30/Д-15 відмовило позивачу у проведенні перерахунку розміру пенсії, виходячи із розрахунку 74% сум грошового забезпечення, мотивуючи це тим, що статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», встановлений максимальний розмір пенсії, який не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення (а.с. 9-10).

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому частиною другою цієї статті визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Перерахунок призначених відповідно до цього Закону пенсій визначений статтею 63, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).

У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 4 цього Порядку перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

У подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктом 3 якої постановлено перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із наведених норм, такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з тим відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Позивачу пенсія була призначена у січні 2011 року, її розмір складав 74% від грошового забезпечення. Відповідно до частини другої статті 13 вищевказаного Закону в редакції, чинній на час призначення, загальний розмір пенсії був обмежений 90% відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим застосування цього показника до перерахунку пенсії позивача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій працівників МВС врегульований нормами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін не зазнавала, а також нормами постанови КМУ від 21 лютого 2018 року № 103, тому застосування статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та підтримує висновок про те, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у справі № 240/5401/18 (11-198заі19).

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленій, зокрема, у п. 45 рішення в справі «Бочаров проти України», п. 53 рішення в справі «Федорченко та Лозенко проти України», п. 43 рішення в справі «Кобець проти України», при оцінці доказів і вирішенні спору суду слід керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, встановлюючи істину в справі слід базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Згідно з частинами 1, 2 статті 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З врахуванням вказаного аналізу законодавства та матеріалів справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст.243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 300/293/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Н. В. Ільчишин
М. А. Пліш
У зв`язку із перебуванням головуючої судді у відпустці повне судове рішення складено 04 травня 2020 року.