Справа № 826/9711/17
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 року м. Київ № 826/9711/17

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Київській області

до товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед»

про стягнення податкового боргу

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Державної фіскальної служби міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» про стягнення податкового боргу в сумі 22220935,11 грн. з розрахункових рахунків (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 10.06.2019 (вх. №15496/19 від 13.06.2019).

Позов мотивовано наявністю у ТОВ «Діамед» податкового боргу з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств, який виник у зв`язку з несплатою відповідачем самостійно узгодженого та визначеного контролюючим органом податкового зобов`язання із вказаних податків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.07.2017 відкрито скорочене провадження у справі №826/9711/17.

Відповідачем подано заперечення на позов, згідно якого позов не визнано. Зазначено про безпідставність нарахування контролюючим органом спірної суми податкового боргу, що на час звернення позивача з даним позовом до суду оскаржено товариством з обмеженою відповідальністю «Діамед» до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.08.2017 ухвалено перейти до розгляду справи за загальними правилами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2017 адміністративну справу №826/9711/17 передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.12.2017 адміністративну справу №826/9711/17 прийнято до провадження суддею ОСОБА_1 та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем подано заперечення, згідно яких вимога про стягнення з ТОВ «Діамед» самостійно узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість за березень 2017 року в розмірі 27422,00 грн., за квітень 2017 року в розмірі 11647,00 грн., за травень 2017 року в розмірі 836,00 грн. є безпідставною з огляду на сплату відповідачем до початку судового провадження вказаних сум податкового зобов`язання, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та витягом з електронного кабінету платника податків.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 зупинено провадження в адміністративній справі №826/9711/17 до закінчення перегляду Верховним судом рішення у справі №826/4564/15.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2018 ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 про зупинення провадження у справі скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 замінено неналежного позивача у справі - Головне управління ДФС у місті Києві на належного - Головне управління ДФС у Київській області.

Відповідачем втретє подано заперечення, згідно яких ТОВ «Діамед» перебуває в стані припинення і у визначений законом строк позивачем не було заявлено будь-яких кредиторських вимог щодо спірної суми податкового боргу, відповідно, вимоги позивача про стягнення спірної суми податкового боргу вважаються погашеними.

Відповідно до розпорядження Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 №19 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ» у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді Київського окружного адміністративного суду, справу №826/9711/17 передано на повторний автоматичний розподіл між суддями.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2019 дану справу передано для розгляду судді Київського окружного адміністративного суду Пановій Г.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 справу №826/9711/17 прийнято до провадження суддею Пановою Г.В. та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на перебування ТОВ «Діамед» в стані припинення та відсутність факту звернення позивача у визначений законом строк з кредиторськими вимогами до ТОВ «Діамед» щодо спірної суми податкового боргу.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду Панової Г.В. від 22.05.2019 задоволено заяву ТОВ «Діамед» про відвід судді Панової Г.В.

Відповідно до розпорядження Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 №148 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ» у зв`язку із задоволенням заяви про відвід судді Панової Г.В., справу № 826/9711/17 передано на повторний автоматичний розподіл між суддями.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2019 дану справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Колесніковій І.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 прийнято до провадження адміністративну справу №826/9711/17, призначено до розгляду у підготовче засідання за правилами загального позовного провадження, запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено, що ТОВ «Діамед» перебуває в стані припинення і у визначений законом строк позивачем не було заявлено відповідачу будь-яких кредиторських вимог щодо спірної суми податкового боргу, відповідно, вимоги позивача про стягнення спірної суми податкового боргу вважаються погашеними. Також у відзиві зазначено про безпідставність вимог про стягнення з ТОВ «Діамед» самостійно узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість за березень 2017 року в розмірі 27422,00 грн., за квітень 2017 року в розмірі 11647,00 грн., за травень 2017 року в розмірі 836,00 грн., оскільки до початку судового провадження зазначені суми податкового зобов`язання сплачено відповідачем, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та витягом з електронного кабінету платника податків. Крім того, у відзиві наголошено, що 28.11.2018 позивачем було складено податкову вимогу №9307-17, відповідно до якої податковий борг ТОВ «Діамед» становить 18939293,50 грн., в тому числі, 510,00 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, 9302017,12 грн. з податку на прибуток приватних підприємств та 9636766,41 грн. з податку на додану вартість. Зауважено, що вимога від 28.04.2017 №9307-17 вважається відкликаною з підстав прийняття контролюючим органом і надісланням відповідачу податкової вимоги від 28.11.2018 №9307-17. Відтак, вимоги позивача про стягнення з ТОВ «Діамед» спірної суми податкового боргу, яка є значно більшою від податкового боргу, визначеного у вимозі від 28.11.2018 №9307-17, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 замінено позивача у справі - Головне управління ДФС у Київській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області.

Протокольною ухвалою суду від 06.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача під час судового розгляду позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 22220935,11 грн., в тому числі, 11463849,13 грн. з податку на додану вартість та 10757085,98 грн. з податку на прибуток. Представником позивача наголошено на чинності податкової вимоги від 28.04.2017 №9307-17 та на безпідставності тверджень відповідача про відкликання зазначеної податкової вимоги у зв`язку із надісланням контролюючим органом відповідачу податкової вимоги від 28.11.2018 №9307-17, оскільки податкова вимога від 28.11.2018 №9307-17 була помилково надіслана відповідачу не за його місцезнаходженням, відповідно, не вважається належним чином врученою та не має юридичної сили.

Представником відповідача проти позову заперечено, наголошено на безпідставності вимог позивача про стягнення з ТОВ «Діамед» спірної суми податкового боргу з огляду на відкликання податкової вимоги від 28.04.2017 №9307-17 шляхом надіслання контролюючим органом ТОВ «Діамед» іншої податкової вимоги від 28.11.2018 №9307-17, в якій зазначено меншу суму податкового боргу, ніж є предметом стягнення у даній справі.

На підставі поданих представниками сторін у судовому засіданні 27.11.2019 письмових клопотань про розгляд справи у письмовому проваджені судом вирішено здійснювати подальший розгляд справи в письмовому провадженні.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діамед», ідентифікаційний код 21526737, місцезнаходження: 07852, Київська область, Бородянський район, село Микуличі, вул. Центральна, будинок 2, літера Б, зареєстроване як юридична особа 30.09.1993, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено 22.09.2004 запис №0000745. Станом на час розгляду справи в Єдиному державному реєстрі відсутні дані про перебування юридичної особи - ТОВ «Діамед» в процесі припинення.

Відповідачем було самостійно визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість шляхом подання до контролюючого органу податкових декларацій з податку на додану вартість за травень 2017 року на суму 836,00 грн., за квітень 2017 року на суму 11647,00 грн., за березень 2017 року на суму 27422,00 грн.

ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на підставі акта перевірки від 05.09.2014 №993/26-54-22-01-10/21526737 винесено податкові повідомлення-рішення: від 01.10.2014 №, яким ТОВ «Діамед» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 9327365,00 грн., в тому числі, 6218243,00 грн. за основним платежем та 3109122,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); від 01.10.2014 №, яким ТОВ «Діамед» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 9637067,00 грн., в тому числі, 6424711,00 грн. за основним платежем та 3212356,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ «Діамед» оскаржено їх у судовому порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2015, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017, відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Діамед» про скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 01.10.2014 №, №.

Постановою Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №826/4564/15 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 залишено без змін.

У зв`язку з несплатою відповідачем узгодженого грошового зобов`язання, контролюючим органом сформовано податкову вимогу від 28.04.2017 №9307-17 на суму 22230261,11 грн., яку отримано відповідачем 23.05.2017, про що свідчить розписка про отримання на корінці вказаної податкової вимоги.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями, чинними на час виникнення спірних відносин та подання позовної заяви).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, зокрема, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, в разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом встановлено, що відповідачем самостійно визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість шляхом подання до контролюючого органу податкових декларацій з податку на додану вартість за травень 2017 року на суму 836,00 грн., за квітень 2017 року на суму 11647,00 грн., за березень 2017 року на суму 27422,00 грн.

Крім того, ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві нараховано відповідачу грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 9327365,00 грн. та з податку на додану вартість у розмірі 9637067,00 грн., про що винесено податкові повідомлення-рішення від 01.10.2014 №, №, відповідно, які оскаржувались ТОВ «Діамед» у судовому порядку, втім, були залишені в силі постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017, та постановою Верховного Суду від 11.09.2018.

Відтак, в силу положень статті 56 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 9327365,00 грн. та з податку на додану вартість у розмірі 9637067,00 грн., визначене контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями від 01.10.2014 №, №, є узгодженим з моменту набрання законної сили постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2015, тобто з 28.02.2017.

Згідно статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, в разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 7 Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 №610, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за №902/30770, встановлено, що податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові (абзац перший).

Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою відповідачем узгодженого грошового зобов`язання, контролюючим органом сформовано податкову вимогу від 28.04.2017 №9307-17 на суму 22230261,11 грн., яку вручено представнику відповідача 23.05.2017.

Втім, під час судового розгляду судом було встановлено, що Головним управлінням ДФС у Київській області сформовано податкову вимогу від 28.11.2018 №9307-17 на суму 18939293,50 грн., яка складається з сум податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 510,00 грн., з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 9302017,12 грн. та з податку на додану вартість у розмірі 9636766,41 грн.

Вказану податкову вимогу отримано ТОВ «Діамед», в підтвердження чого представником відповідача надано до матеріалів справи її копію разом із оригіналом податкової вимоги від 28.11.2018 №9307-17 суду для огляду.

Позивачем зазначено, що у зв`язку зі зміною відповідачем у 2018 році місця податкового обліку, посадовими особами ГУ ДФС у Київській області було прийнято рішення про перенаправлення ТОВ «Діамед» податкової вимоги, у зв`язку з чим в ручному режимі було сформовано вимогу від 28.11.2018 №9307-17 та направлено відповідачу. Водночас, вказана податкова вимога наразі відкликана як помилково винесена.

Надаючи оцінку протилежним твердженням відповідача щодо відсутності у податкового органу достатніх правових підстав для стягнення з ТОВ «Діамед» суми податкового боргу у розмірі 22230261,11 грн. за податковою вимогою від 28.04.2017 №9307-17, яка, за твердженням відповідача, є відкликаною у зв`язку з наявністю податкової вимоги від 28.11.2018 №9307-17 на суму 18939293,50 грн., - суд зазначає таке.

Відповідно до вимог статті 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення (підпункт 60.1.1. пункту 60.1); контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу (підпункт 60.1.2. пункту 60.1); контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі (підпункт 60.1.3. пункту 60.1); рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі (підпункт 60.1.4. пункту 60.1); рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі (підпункт 60.1.1. пункту 60.1).

У випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі (пункт 60.2).

У випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги (пункт 60.3).

У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу (пункт 60.4).

У випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду (пункт 60.5).

Якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається) (пункт 60.6).

Судом у межах офіційного з`ясування обставин справи встановлено відсутність визначених пунктом 60.1 статті 60 Податкового кодексу України обставин на підтвердження відкликання податкової вимоги від 28.11.2018 №9307-17, оскільки рішення про скасування зазначеної податкової вимоги контролюючим органом не приймалось, зазначена податкова вимога у судовому порядку не скасовувалась.

Водночас, в силу положень пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України, факт отримання ТОВ «Діамед» податкової вимоги від 28.11.2018 №9307-17 зі зменшеною сумою податкового боргу є підставою для набуття статусу «відкликана» податковою вимогою від 28.04.2017 №9307-17 на суму 22230261,11 грн.

Втім, за висновком суду, у випадку надіслання платнику податків контролюючим органом нової податкової вимоги з підстав зменшення нарахованої суми податкового боргу, визначеної в раніше надісланій податковій вимозі, надісланню нової податкової вимоги повинна передувати одна або декілька з передбачених статтею 60 Податкового кодексу України підстав для зменшення раніше визначеної суми податкового боргу.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку.

При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Згідно пункту 1 глави 1 розділу ІІІ Порядку, для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників органи ДФС проводять оперативний облік надходжень за податками, зборами на підставі документів, визначених порядком взаємодії органів ДФС та органiв Казначейства у процесi виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, а саме: відомостей про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями у вигляді технологічного файла @B; виписок з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів; звітів про виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ІІІ Порядку, після розміщення на відповідному сервері для завантаження інформації органів Казначейства відомостей про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями у вигляді технологічного файла @B та відомостей про рух страхових коштів на аналітичних рахунках 3719, відкритих на ім`я органів ДФС, у вигляді технологічного файла @Е інформаційною системою органів ДФС забезпечується автоматична обробка таких файлів та виконується розподіл записів за критеріями: рознесені платежі; нерознесені платежі; виключені з обробки платежі.

Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу ІІІ Порядку, рознесені платежі відображаються в ІКП відповідними обліковими операціями зі сплати/повернення сум відповідно до поля «Призначення платежу» документів на переказ згідно з переліком кодів видів сплати, визначеним Порядком заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 липня 2015 року № 666, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 12 серпня 2015 року за № 974/27419.

Отже, у випадку сплати платником податку сум податку або зменшення суми податкового боргу з інших підстав, в тому числі, за відповідними рішеннями контролюючого органу, такі операції в автоматичному порядку відображаються у облікових картках платника податку.

Втім, як убачається з наявних у матеріалах справи облікових карток платника податків - ТОВ «Діамед» з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств, з моменту надіслання контролюючим органом відповідачу податкової вимоги від 28.04.2017 №9307-17 на суму 22230261,11 грн. податковий борг ТОВ «Діамед» з податку на додану вартість та податку на прибуток не переривався та не зменшувався до 18939293,50 грн. (з податку на прибуток приватних підприємств - 9302017,12 грн., з податку на додану вартість - 9636766,41 грн.), як це відображено у податковій вимозі від 28.11.2018 №9307-17.

Дані облікових карток платника податків - ТОВ «Діамед» з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств свідчать про наявність у відповідача станом на час розгляду справи податкового боргу в розмірі 22220935,11 грн., в тому числі, 11463849,13 грн. з податку на додану вартість та 10757085,98 грн. з податку на прибуток.

Приймаючи рішення у справі, судом враховується принцип «належного урядування», який, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість, оскільки будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Державні органи, що не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення Європейського суду з прав людини у справі Rysovskyy проти України, від 20.01.2012, №29979/04, п.71). Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.01.2012 Rysovskyy проти України, №29979/04, зазначив, що ризик будь-якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Позивачем у дотримання принципу належного урядування та у контексті реалізації принципу змагальності і покладання тягаря доказування на суб`єкта владних повноважень надано достовірні, належні й достатні докази на підтвердження правомірності поведінки під час визначення і стягнення суми податкового боргу у розмірі 22220935,11 грн., помилковості прийняття вимоги від 28.11.2018 №9307-17 зі зменшеною сумою податкового боргу та набуття нею статусу «відкликана».

При цьому, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження часткового або повного погашення спірної суми податкового боргу.

Відтак, за висновком суду, у контролюючого органу були відсутні правові підстави для направлення (вручення) ТОВ «Діамед» податкової вимоги від 28.11.2018 №9307-17 на суму податкового боргу - 18939293,50 грн., оскільки для цього були відсутні передбачені статтею 60 Податкового кодексу України правові підстави для повторного надіслання податкової вимоги зі зменшеною сумою податкового боргу.

Верховним Судом, зокрема, у своїй постанові від 04.12.2018 у справі №806/4015/15 (78425969) висловлено правову позицію, згідно якої податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу. Крім того, у вказаній постанові Верховним Судом зазначено, що надіслана платнику податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії.

Отже, зважаючи на відсутність у контролюючого органу правових підстав для надіслання ТОВ «Діамед» податкової вимоги від 28.11.2018 №9307-17 на суму податкового боргу - 18939293,50 грн., податкова вимога від 28.04.2017 №9307-17 на суму 22230261,11 грн. не втратила своєї правової дії і з моменту надіслання ТОВ «Діамед» вказаної податкової вимоги минуло 60 календарних днів до моменту звернення позивача з позовом до суду про стягнення з платника податків несплаченого ним податкового боргу.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, що ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Зважаючи на підтвердження наявності у ТОВ «Діамед» непогашеного податкового боргу в розмірі 22220935,11 грн., в тому числі, 11463849,13 грн. з податку на додану вартість та 10757085,98 грн. з податку на прибуток приватних підприємств, та наявність відповідної правової підстави для стягнення зазначеної суми податкового боргу, а саме, факт вручення відповідачу податкової вимоги від 28.04.2017 №9307-17, яка не втратила своєї правової дії та з моменту вручення якої до моменту звернення контролюючого органу до суду з даним позовом минуло 60 календарних днів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо наявності правових підстав для стягнення з розрахункових рахунків ТОВ «Діамед» податкового боргу в розмірі 22220935,11 грн., відповідно, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

При цьому суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про безпідставність вимог про стягнення з ТОВ «Діамед» самостійно узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість за березень 2017 року в розмірі 27422,00 грн., за квітень 2017 року в розмірі 11647,00 грн., за травень 2017 року в розмірі 836,00 грн., з огляду на сплату відповідачем до початку судового провадження зазначених сум податкового зобов`язання, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та витягом з електронного кабінету платника податків, оскільки, як убачається з облікової картки платника податків - ТОВ «Діамед» з податку на додану вартість, сплачені відповідачем суми грошових зобов`язань зараховувались в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, що узгоджується з положеннями пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» (код ЄДРПОУ 215265,11 грн. в рахунок погашення податкового боргу.

Позивач - Головне управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код43141377, місцезнаходження: 03680, м. Київ-151, вул. Народного Ополчення, 5а).

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Діамед» (ідентифікаційний код 21526737, місцезнаходження: 07852, Київська область, Бородянський район, село Микуличі, вул. Центральна, будинок 2, літера Б).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені цим рішенням, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 05 травня 2020 року.