Справа № 300/909/20
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

"05" травня 2020 р. справа № 300/909/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Галицької митниці Держмитслужби в справі про порушення митних правил №0687/20900/20 від 31.03.2020 на час розгляду адміністративної справи №300/909/20,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ), 30.04.2020 звернувся в суд з позовною заявою до митного поста «Прикарпаття» Галицької митниці Держмитслужби України (надалі по тексту також - відповідач 1), Галицької митниці Держмитслужби України (надалі по тексту також - відповідач 2), у якій просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості від 24.02.2020 №UA209000/2020/100032/2, та складений на підставі такого рішення протокол про порушення митних правил від 28.02.2020 №0687/20900/20 митного поста «Прикарпаття» Галицької митниці Держмитслужби України;

- зобов`язати митний пост «Прикарпаття» Галицької митниці Держмитслужби України повернути ОСОБА_1 сплачені на виконання рішення про коригування митної вартості від 24.02.2020 №UA209000/2020/100032/2 кошти в сумі 805,00 гривень;

- зобов`язати митний пост «Прикарпаття» Галицької митниці Держмитслужби України компенсувати ОСОБА_1 сплачені ним кошти за знаходження автомобіля на платному майданчику митниці в сумі 1 000,00 гривень;

- визнати протиправною та скасувати постанову Галицької митниці Держмитслужби України у справі про порушення митних правил №0687/20900/20 від 31.03.2020;

- зобов`язати Галицьку митницю Держмитслужби України провести службове розслідування з приводу законності дій посадових осіб митного поста «Прикарпаття» Галицької митниці Держмитслужби України щодо ухвалення рішення про коригування митної вартості від 24.02.2020 №UA209000/2020/100032/2 та складення протоколу про порушення митних правил від 28.02.2020 №0687/20900/20, результати якого надати суду.

Згідно із описовою частиною позовної заяви, ОСОБА_1 просить суд в якості забезпечення позову, на підставі статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України), зупинити дію постанови Галицької митниці Держмитслужби України у справі про порушення митних правил №0687/20900/20 від 31.03.2020 на час розгляду даної справи.

Не відкривши провадження у справі, розглянувши клопотання ОСОБА_1 та матеріали позовної заяви, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Тобто, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності хоча б однієї з підстав: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

В контексті вказано слід також зазначити, що інститут забезпечення адміністративного позову дає можливість суду до прийняття рішення у справі вжити заходів щодо забезпечення позовних вимог, якщо існує небезпека не співрозмірного заподіяння шкоди інтересам позивача, або якщо внаслідок невжиття цих заходів захист прав особи стане утрудненим або неможливим, в тому числі унеможливить у зв`язку з цим виконання рішення суду. Існування такої небезпеки повинно бути реальним і доведене належними доказами. Рішення суду про забезпечення позову не може ґрунтуватись на припущеннях чи змодельованих позивачем ймовірних ситуаціях.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, як вбачається зі змісту позову, будь-яких пояснень чи обґрунтувань необхідності та доцільності застосування судом такого заходу забезпечення позову ОСОБА_1 не наведено, як і не підтверджено належними доказами можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення, ефективного захисту або поновлення порушених, оспорюваних прав чи наявність очевидних ознак протиправності оскарженої постанови.

При цьому, варто звернути увагу позивача на абзаци 4 та 5 резолютивної частини оскарженої постанови у справі про порушення митних правил №0687/20900/20 від 31.03.2020, де відповідно до статті 539 Митного кодексу України зазначено про обов`язок позивача, у разі оскарження такої постанови до суду, сплатити визначений штраф не пізніше п`ятнадцяти днів із дня залишення адміністративного позову без задоволення, та роз`яснено про те, що постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби у випадку порушення позивачем строків сплати штрафу, визначених вказаною статтею.

Таким чином, зважаючи на відсутність будь-якого обґрунтування заявленого клопотання та відсутність доказів на підтвердження існування реальних намірів чи фактичного звернення постанови Галицької митниці Держмитслужби України у справі про порушення митних правил №0687/20900/20 від 31.03.2020 до виконання, клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову ґрунтується тільки на його припущеннях, а тому, суддя дійшов висновку про відсутність підстав, з якими процесуальний закон пов`язує можливість вжиття судом заходів забезпечення позову.

За наведених обставин та вказаних правових норм, заявлене позивачем клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Галицької митниці Держмитслужби України у справі про порушення митних правил №0687/20900/20 від 31.03.2020 станом на 05.05.2020 є безпідставним та необґрунтованим, а тому в забезпечені позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статями 150-154, 243, 248, 256, пунктом 3 розділу IV "Прикінцеві положення" та підпунктом 15.5 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Галицької митниці Держмитслужби України у справі про порушення митних правил №0687/20900/20 від 31.03.2020 на час розгляду адміністративної справи №300/909/20.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статей 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений вище строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали суду).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 3 розділу IV "Прикінцеві положення" КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк визначені судом на апеляційне оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Згідно до підпункту 15.5 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.