Справа № 160/2515/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2020 року Справа № 160/2515/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання дій протиправними та скасування рішень,-
03.03.2020 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, в якій просив:
У відповідь на вищезазначені листи-вимоги позивачем було надано письмові пояснення № 1701КП від 17.01.2020 року, в яких зазначається, що ФОП ОСОБА_1 не є власником чи контролером веб-сайту allo.ua. а тому не може відповідати за зміст інформації, яка на ньому міститься. Також відповідачеві було роз`яснено, що наліпка «жоский зниждець», розміщена на склі магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1 », виготовлена власними силами позивача, без залучення третіх осіб, а тому у останнього відсутні будь-які договори або акти виконаних робіт.
Враховуючи зазначене, витребувані документи не були надані позивачем у зв`язку з їх фактичною відсутністю, про що відповідача було письмово повідомлено.
За результатом дослідження наданих пояснень відповідачем було прийнято рішення № 9 від 03.02.2020 року про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700,00 грн. за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та рішення № 10 від 03.02.2020 року про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 5 083,00 грн. за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами.
Позивач із вищезазначеними рішеннями не погоджується, вважає їх безпідставними та незаконними, а тому звернувся до суду з даною позовною заявою для захисту своїх порушених прав та законних інтересів.
Ухвалою суду від 04.03.2020 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні.
02.04.2020 до суду від представника Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд відмовити у їх задоволенні.
В обгрунтування своєї правової позиції представник відповідача зазначив, що відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про рекламу» реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності позивача є діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (Код КВЕД 46.19). Так, згідно інформації розміщеної на сайті інтернет-магазину «АЛЛО» магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 входить до мережі магазинів « АЛЛО ». А отже, позивач здійснює свою господарську діяльність саме в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Отже, зазначена інформація доводить до відома споживачів реклами інформацію про місце, де тимчасово реалізує товари за зменшеною ціною. Таким чином, твердження позивача, що словосполучення «жоский зниждець» використовується лише з метою запам`ятатися потенційним споживачам не відповідають дійсності, оскільки використане позивачем словосполучення «жоский зниждець» має на меті інформування споживачів реклами про місце де тимчасово реалізується товари за зменшеною ціною і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо товарів які реалізуються у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1 » за зменшеною ціною.
Аналізуючи зміст розповсюдженої ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ) реклами магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з умовною назвою «жоский зниждець » фахівцями відповідача встановлено, що реклама не містить відомості про дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, чим порушено вимоги частини п`ятої статті 8 Закону.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що фахівцем Головного управління відповідно до повноважень, визначених статтею 26 Закону України «Про рекламу», було проведено контроль за дотриманням законодавства у сфері реклами на території м. Києві.
В рамках проведення контролю фахівцем Головного управління виявлено розповсюдження реклами магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з умовною назвою «жоский зниждець » за адресою: АДРЕСА_1 ) з ознаками порушення вимог частини п`ятої статті 8 Закону, а саме: реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.
28.10.2019 року головним спеціалістом відділу контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Управління захисту споживачів Самсоненко Р.В. було складено протокол про наявні ознаки порушення вимог ч. 5 ст. 8 Закону України «Про рекламу», а саме: розповсюджена ФОП ОСОБА_1 реклама магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з умовною назвою « жоский зниждець » за адресою: АДРЕСА_1 ) не містить відомості про дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж.
Так, у відповідь на вимогу Головного управління ФОП ОСОБА_1 надано письмове пояснення в якому зазначено, що у розумінні ст. 1 Закону України «Про рекламу» словосполучення «жоский зниждець» не може вважатися рекламою взагалі, оскільки воно не містить інформації про особу чи товар. Натомість, словосполучення «жоский зниждень» є неологізмом, покликаним запам`ятатися споживачам, як то «аромоксамит», «снікерсуй», «драйвово» та інші новоутворені слова, які не мають смислового значення.
З огляду на викладене не зрозуміло, яку саме інформацію про місце, дату знижки та вартість товару до моменту зниження ціни необхідно зазначити на вітрині та які правила продажу за зниженими цінами надати, оскільки жодної акції ФОП ОСОБА_1 на момент складання вимоги (28.10.2019) не проводилось.
На виконання вимог ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві до пояснень було додано копію свідоцтва про державну реєстрацію та зазначено, що інші запитувані документи у ФОП ОСОБА_1 відсутні.
14.11.2019 року головним спеціалістом відділу контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Управління захисту споживачів Самсоненко Р.В. було складено протокол про наявні ознаки порушення вимог ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу», а саме: неподання на вимогу органу державної влади, на який згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, пояснення, копії свідоцтва про державну реєстрацію (витягу), затвердженого макету реклами, а також документальне підтвердження вартості розповсюдженої ФОП ОСОБА_1 реклами магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з умовною назвою « жоский зниждець » за адресою: АДРЕСА_1 ).
Матеріалами справи підтверджено, що 15.11.2019 року Головним управлінням на підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 28.10.2019 року було вирішено розпочати розгляд справи про порушення вимог законодавства України про рекламу відносно рекламодавця ФОП ОСОБА_1 у відповідності до вимог п. 11 Порядку накладання штрафів за порушення законодавства України про рекламу, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 26.05.2004 року № 693.
06.12.2019 року Головним управлінням на підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 14.11.2019 року було вирішено розпочати розгляд справи про порушення вимог законодавства України про рекламу відносно рекламодавця ФОП ОСОБА_1 у відповідності до вимог п. 11 Порядку накладання штрафів за порушення іаконодавства України про рекламу, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 26.05.2004 року № 693.
Матеріалами справи підтверджено, що 06.02.2019 року дана вимога була повернута на адресу відповідача AT «Укрпошта» за закінченням терміну зберігання.
23.01.2020 року Головним управлінням було проведено розгляд справи та складено протоколи засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1 № 0009 та № 0010.
Так, 03.02.2020 року Головним управлінням було прийнято рішення № 9 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, необхідної для здійснення повноважень щодо контролю в розмірі 1 700,00 грн. та рішення № 10 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами в розмірі 5 083,00 грн.
07.02.2019 року Головним управлінням за №06.6/2217 до ФОП ОСОБА_1 було направлено примірники вказаних рішень.
Позивач з вищезазначеними рішеннями не погоджується, вважає їх безпідставними, а тому звернувся з даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися, суд виходить з наступного.
Основним нормативно-правовим актом у сфері захисту прав споживачів реклами є Закон України «Про рекламу».
Даний Закон визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.
Відповідно до пункту 8 частини 4 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 12.04.2017 № 209, Головне управління Держпродспоживслужби в місті Києві відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження
Відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про рекламу», контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року № 693 стверджений Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу. За даним Порядком підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою, який розглядається у місячний строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи. Строк розгляд) справи може бути продовжений не більше ніж на три місяці. За результатами розгляду справи приймається рішення. Рішення у справі може бути оскаржено в установленому порядку. Сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про рекламу", основними принципами реклами є законність, точність, достовірність, використання форм та засобів, які не завдають споживачеві реклами шкоди.
Відповідно до статті 27 Закону України "Про рекламу", особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть, зокрема, у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно.
Частиною 2 статті 26 Закону України «Про рекламу» передбачено, що на вимогу органів державної влади, на які покладено контроль за дотриманням законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про рекламу»: реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; рекламодавець - особа, яка є замовником реклами для її виробництва та/або розповсюдження; знижка - тимчасове зменшення ціни товару, яке надається покупцям (споживачам).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про рекламу» реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності позивача є діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (Код КВЕД 46.19).
Посередник - це особа чи установа, організація і т.ін., що сприяє встановленню та здійсненню ділових контактів, торговельних або дипломатичних зносин між ким-, чим-небудь.
Суд вертає увагу, що згідно інформації, розміщеної на сайті інтернет-магазину «АЛЛО» магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 входить до мережі магазинів « АЛЛО ».
Окрім того, позивач у своїй позовній заяві сам підтверджує той факт, що він здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1
З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює свою господарську діяльність саме в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 ).
А тому, зазначена інформація доводить до відома споживачів реклами інформацію про місце, де тимчасово реалізує товари за зменшеною ціною.
Суд звертає увагу, що позивачем у своїй позовній заяві також зазначено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не є власником чи контролером веб-сайту allo.ua, а тому не може відповідати за зміст інформації, яка на ньому міститься. Також позивач зазначив, що наліпка «жоский зниждень», розміщена на склі магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» не є рекламою взагалі, оскільки не містить жодної інформації про товар чи особу, а словосполучення «жоский зниждець» використовується ним лише з метою запам`ятатися потенційним споживачам.
Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що використане позивачем словосполучення «жоский зниждець» має на меті інформування споживачів реклами про місце, де тимчасово реалізуються товари за зменшеною ціною і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо товарів які реалізуються у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за зменшеною ціною.
Згідно частини четвертої статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» вживання понять "знижка" або "зменшена ціна" або будь-яких інших, аналогічних за значенням, дозволяється лише з додержанням таких умов: 1) якщо вони застосовуються до продукції, яку безпосередньо реалізує суб`єкт господарювання; 2) якщо такого роду знижка або зменшення ціни застосовується протягом визначеного та обмеженого періоду часу; 3) якщо ціна продукції є нижчою від її звичайної ціни.
З урахуванням вищевикладеного, суд погоджується з доводами відповідача про те, що зміст розповсюдженої ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ) реклами магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з умовною назвою «жоский зниждець » не містить відомостей про дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, чим порушено вимоги частини п`ятої статті 8 Закону.
Контроль за дотриманням законодавства про рекламу та накладення штрафів здійснюється відповідно до «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу», затвердженого Постановою Кабінет Міністрів України від 26.05.04 року № 693 (надалі - Порядок).
Цей Порядок регулює питання накладання уповноваженими особами Держспоживстандарту і його територіальних органів в Автономнім Республіці Крим, областях штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу.
Відповідно до п. 9 Порядку № 693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол про порушення законодавства про рекламу, складений уповноваженою особою Держпродспоживслужби або її територіального органу.
Протокол складається працівниками структурного підрозділу Держпродспоживслужби та працівниками територіального органу. Протокол про порушення законодавства про рекламу складається в одному примірнику та залишається у матеріалах справи. Протокол підписується службовою особою яка склала протокол.
Відповідно до п. 10 Порядку № 693, протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення.
Протокол розглядається у місячний строк.
Відповідно до п. 11 Порядку № 693, за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.
Відповідно до п. 12 Порядку № 693, справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду.
До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи.
Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його вступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками не більше ніж на три місяці.
Відповідно до п. 13 Порядку № 693, посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу: перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження; отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео - та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу; готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживінспекції, його заступників, начальників територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступників.
Також, ч.2 ст.26 Закону №270 визначено, що на вимогу органів державної влади, на які покладено контроль за дотриманням законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.
Крім того, відповідний орган державної влади має право, зокрема: вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень; приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.
Відповідно до п. 14 Порядку № 693, Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.
Відповідно до п. 16 Порядку № 693, справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до п. 17 Порядку № 693, провадження у справі припиняється, якщо в діях рекламодавця, виробника та розповсюджувача реклами не виявлено ознак порушення законодавства про рекламу або не доведено факт вчинення порушення.
Аналізуючи вище зазначені норми законодавства можна прийти до висновку, що справа про порушення законодавства про рекламу розглядається з дня прийняття рішення про початок її розгляду, строк якої триває не більше ніж три місяці, без врахування часу на отримання необхідних доказів і проведення експертизи.
Розгляд справи повинен був відбутися 23.01.2019 року об 15 год. 00 хв, у приміщенні Головного управління, за адресою: м. Київ, вул. Волоська, 19, 2-й поверх.
23.01.2020 року Головним управлінням було проведено розгляд справи.
За результатами розгляду складено протокол засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу № 0009 та протокол засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу № 0010.
Відповідно до п. 18 Порядку № 693, за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.
Наказом Мінекономрозвитку України від 11.01.2012 № 24 затверджено форму Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу (форма № 4).
В зазначеній формі № 4 чітко зазначено, що рішення про накладення штрафу приймається на підставі матеріалів справи та протоколу засідання.
На підставі матеріалів справи, протоколу засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу № 0009 та протоколу засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу № 0010, попередніх висновків, відносно позивача 03.02.2020 року Держпродспоживслужбою України прийнято рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 9 та рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 10.
Законом №270 та Порядком № 693 не передбачено присутність рекламодавця, розповсюджувачів, виробників реклами при прийнятті Держпродспоживслужбою України та її територіальними органами рішення про накладання штрафу за порушення законодавства про рекламу.
Отже, з огляду на вищевикладене, Головним управлінням не було порушено порядку накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, як про це зазначає позивачу своїй позовній заяві.
Щодо тверджень позивача, що останнім не отримано рішення про початок розгляду справи та протокол про порушення законодавства про рекламу.
Відповідно до ч. З ст. 26 Закону України «Про рекламу» рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право: бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону; подавати необхідні документи, давати пояснення; отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них; оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду.
Законом №270 та Порядком № 693 не покладено на органи державної влади обов`язку надсилати суб`єктам господарювання рішення про початок розгляду справи, протокол про порушення законодавства про рекламу, також законодавством не передбачено повідомлення про їх прийняття.
Так, позивача було належно повідомлено про розгляд справи, який призначений на 23.01.2019 року об 15 год. 00 хв, у приміщенні Головного управління, за адресою: м. Київ, вул. Волоська, 19, 2-й поверх.
За результатами розгляду складено протокол засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу № 0009 та протокол засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу № 0010.
Суд зазначає, що отримувати копію протоколу засідання є правом рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами, а не обов`язком органу виконавчої влади (Головного управління).
Окрім того, якби позивач був присутнім на розгляді справи про порушення законодавства про рекламу, він міг би скористатися своїм правом на отримання копії протоколів засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу № 0009 та № 0010.
З огляду на вищевикладене, Головним управлінням не було порушено права позивача скористатися своїми правами передбаченими ч. 3 ст. 26 Закону України «Про рекламу».
За наведених обставин, на думку суду, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Проте, позивачем не було доведено суду обґрунтованості позовних вимог, а тому, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що зміст розповсюдженої ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ) реклами магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з умовною назвою «жоский зниждець » не містить відомостей про дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, чим порушено вимоги частини п`ятої статті 8 Закону України «Про рекламу».
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити.
Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.
Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко