Справа № 608/2263/19
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 608/2263/19 пров. № А/857/3644/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Качмара В.Я., Курильця А.Р.,

за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2020 року у справі № 608/2263/19 (рішення ухвалено в м.Чорткові, головуючий суддя Запорожець Л.М.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 19.11.2020 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якому просив скасувати постанову серії ДП 18 №346147від 02.11.2019 про накладення на нього адміністративного стягнення в сумі 425 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що оскаржувана постанова складена з порушенням законодавства, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Крім того, зазначає, поліцейський, не мав права притягти його до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи. Звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника поліції. Якщо ж поліцейський встановив докази, які вказують на вчинення правопорушення і посилається на них, водій має право ознайомитися з цими доказами, навіть якщо це відеозапис нагрудної камери інспектора. У разі відмови поліцейського надати водію для ознайомлення такий відеозапис, можна вважати, що такого доказу не існує. Будь-яких з вище наведених доказів його вини, поліцейським не надано.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 02 листопада 2019 року серії ДП 18 № 348147 задоволено. Скасовано постанову серії ДП 18 № 348147 від 02 листопада 2019 року, винесену ст. ДОП Чортківського ВП ГУНП старшим лейтенантом поліції Василиком Русланом Михайловичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень, а провадження у справі - закрито.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ГУ Національної поліції в Тернопільської області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що з врахуванням особливостей несення служби не всі дільничні офіцери поліції забезпечуються боді камерами, а тому з врахуванням визнання позивачем факту ненадання поліцейському для перевірки посвідчення водія, в даному випадку немає необхідності в наданні відеодоказів.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що 02 листопада 2019 року ст. ДОП Чортківського ВП ГУНП старшим лейтенантом поліції Василиком Р.М. відносно позивача ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення за керування ним транспортним засобом марки «Фольксваген Транспортер» реєстраційний номер НОМЕР_1 без посвідчення водія та відповідної категорії на право керування з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Не погоджуючись із постановою про накладення адміністративного стягнення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не доведеним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Як встановлено ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1. 3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно із п. 2.1(а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, зокрема, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (п.п. а п. 2.4 ПДР України).

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім цього, ч. 1 ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пояснень позивача видно, що 02.11.2019 приблизно о 17.40 годин він здійснив виїзд з свого подвір`я транспортним засобом «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та за 50 метрів, на вул. Копичинецькій в м. Чорткові його автомобіль заглох. Він поставив автомобіль на гальмо та увімкнувши аварійну сигналізацію вийшов із автомобіля щоб провірити паливний фільтр. В цей момент підїхав поліцейський автомобіль без увімкнутого проблискового маячка та з автомобіля вийшов поліцейський, який попросив пред`явити посвідчення водія, технічний паспорт та страховий поліс. На що він пояснив, що автомобіль заглох і він нікуди не їде, але все ж таки в поспіху почав шукати запитувані у нього документи, як згодом знайшов.

Вказував, що перебуваючи в розгубленому стані він не зміг знайти одразу посвідчення водія, що і повідомив поліцейському, але інспектор сказав, що все одно буде виносити постанову, на що він заперечив та попросив дати час, щоб він знайшов посвідчення водія.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а, а саме не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, що мало наслідком його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП - накладення адміністративного стягнення у виді штрафу 425 грн.

Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП. Скаржником не надано жодних доказів на підтверджують доводів, якими відповідач обгрунтовує правомірність оскаржуваної постанови.

В зв`язку із недоведеністю відповідачем порушення позивачем вимог п. п. 2.1а ПДР України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неправомірне притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч . 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 229, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільської області залишити без задоволення, а рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2020 року у справі № 608/2263/19 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець