Справа № 140/3676/19
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3676/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Шопік М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування індивідуальної податкової консультації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування індивідуальної податкової консультації від 12.09.2019 №127/6/99-00-04-07-03-15/ІПК.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в липні 2019 року звернувся до Державної фіскальної служби України для отримання індивідуальної податкової консультації щодо особливостей оподаткування осіб, які перебувають на спрощеній системі оподаткування, зокрема, щодо наявності чи відсутності обов`язку у фізичної особи-підприємця виступати в ролі податкового агента під час заготівлі ягід та грибів від населення, на що листом від 12.09.2019 за №127/6/99-00-04-07-03-15/ІПК отримав від ДФС України індивідуальну податкову консультацію. Позивач вважає надану йому податковим органом індивідуальну податкову консультацію протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки надаючи таку податкову консультацію відповідач повинен був надати її у розрізі практичного використання окремих норм податкового законодавства, натомість останній обмежився лише формальним цитування норм ПК України без співставленням та аналізу таких з метою надання обґрунтованих висновків щодо його звернення.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву від 09.01.2020 представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що позиція позивача щодо того, що норми пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України не поширюють свою дію на фізичних осіб-підприємців, які перебувають на спрощеній системі оподаткування є помилковою, оскільки фізична особа-підприємець - платник єдиного податку другої групи під час нарахування (виплати) доходу фізичним особам, повинен виконати усі функції податкового агента, визначені ПК України.

В свою чергу, надана контролюючим органом індивідуальна податкова консультація містить інформацію щодо фактичного використання конкретних норм закону з посиланням на норми чинного законодавства та не допускає неоднозначного (множного) трактування.

У відповіді від 15.01.2020 на відзив позивач зазначив, що відповідач у поданому відзиві аналогічно до оскаржуваної податкової консультації від 12.09.2019 за №127/6/99-00-04-07-03-15/ІПК лише здійснив цитування нормативної бази без фактичного та жодного заперечення доводів, викладених позивачем у позовній заяві. Крім того, не заперечував щодо заміни ДФС України її правонаступником ДПС України. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 10.02.2020 постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання на 11:00 17.02.2020. Витребувано від сторін у справі письмові докази: належним чином засвідчену копію заяви ОСОБА_1 про отримання індивідуальної податкової консультації щодо особливостей оподаткування осіб, які перебувають на спрощеній системі оподаткування.

17.02.2020 ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 11.03.2020 року на 11:00 та продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 замінено відповідача ДФС України її правонаступником - ДПС України.

Ухвалою суду від 11.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляд у по суті на 12:00 20.03.2020.

20.03.2020 судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача на 12:00 08.04.2020.

08.04.2020 судове засідання повторно відкладено за клопотанням представника позивача на 14:30 27.04.2020.

27.04.2020 в судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, при цьому позивачем подано клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач свого повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, судовий розгляд справи проведено без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 30.07.219 ОСОБА_1 звернувся до Державної фіскальної служби України для отримання індивідуальної податкової консультації щодо особливостей оподаткування осіб, які перебувають на спрощеній системі оподаткування, зокрема, щодо наявності чи відсутності обов`язку у фізичної особи-підприємця виступати в ролі податкового агента під час заготівлі ягід та грибів від населення. (а.с.45)

Листом від 12.09.2019 за №127/6/99-00-04-07-03-15/ІПК ДФС України надало позивачу індивідуальну податкову консультацію, за змістом якої фізична особа-підприємець - платник єдиного податку другої групи під час нарахування (виплати) доходу фізичним особам, повинен виконати усі функції податкового агента, визначені ПК України

Не погоджуючись з наданою контролюючим органом індивідуальною податковою консультацією від 12.09.2019 за №127/6/99-00-04-07-03-15/ІПК, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Підпунктами 14.1.172 та 14.1.172-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом; індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Відповідно до пунктів 52.1 - 52.3 статті 52 ПК України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі.

Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов`язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Згідно п.п.52.4, 52.5 ст.52 ПК України консультації, крім узагальнюючих, надаються: в усній формі - контролюючими органами; у письмовій або електронній формі - контролюючими органами в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональними територіальними органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, та підлягають обов`язковому розміщенню на сайті контролюючого органу, який надав консультацію, протягом 10 календарних днів після дня їх надання без зазначення найменування (прізвища, ім`я, по батькові) платника податків та його податкової адреси.

Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.

Пунктом 53.3 статті 53 ПК України передбачено право платника податків на оскарження до суду наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або наданої йому індивідуальної податкової консультації як правового акту індивідуальної дії, викладеного в письмовій або електронній формі, який, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Зміст наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що податкова консультація за своєю правовою природою є фактично відповіддю контролюючого органу платнику податків на його питання й повинна містити конкретні роз`яснення такому платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.

Отже, податкова консультація (індивідуальна), як методична й практична допомога платнику податків при виконанні ним податкового обов`язку, фактично, за всіма процедурами (нарахування та сплата платежів, пені, штрафних санкцій, оскарження дій контролюючих органів тощо): 1) надається платнику податків для правильності практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності; 2) має індивідуальний характер і може використовуватися лише платником податків, якому така консультація надана; 3) не може встановлювати (змінювати чи припиняти) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування; 4) має мету - викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту конкретної правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.

Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №826/2032/16 (адміністративне провадження №К/9901/1883/17), від 22 жовтня 2019 року у справі №520/10111/18 (адміністративне провадження №К/9901/18593/19), від 28 січня 2020 року у справі №804/8131/16 (адміністративне провадження №К/9901/41463/18).

В свою чергу, ненаданням такої консультації або наданням неякісної та/або незаконної податкової консультації, податковий орган тим самим порушує право платника податків на отримання інформації про практичне застосування норм законодавства та відповідного блага, передбаченого пунктом 53.1 статті 53 ПК України, у вигляді отримання консультації, яка могла б дозволити платнику податків застосовувати норму податкового законодавства певним чином без ризику притягнення до відповідальності.

Тобто, надана податкова консультація, яка містить цитати нормативно-правових актів, але ніяких висновків або рекомендацій щодо їх застосування не має, або незаконна податкова консультація, підлягає скасуванню, а у разі ненадання податкової консультації - визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Надана Державною фіскальною службою України індивідуальна податкова консультація від 12.09.2019 №127/6/99-00-04-07-03-15/ІПК, не відповідає вимогам, встановленим положеннями статті 52 ПК України, оскільки не містить обов`язкових вимог, зокрема, обґрунтування застосування норм законодавства, висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

При цьому, індивідуальна податкова консультація від 12.09.2019 №127/6/99-00-04-07-03-15/ІПК містить лише загальні посилання на норми податкового законодавства України, але ніяких висновків або рекомендацій, з роз`яснення платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин та їх застосування не має.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, шляхом визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації Державної податкової служби України від 12.09.2019 №127/6/99-00-04-07-03-15/ІПК наданої ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути судові витрати, понесені у зв`язку із сплатою судового збору в розмірі 1 921 грн., що підтверджується квитанцією від 09.12.2019 №11. (а.с.2)

Керуючись статтями 241-246, 250, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати надану ОСОБА_1 індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України від 12.09.2019 №127/6/99-00-04-07-03-15/ІПК.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судовий збір в розмірі 1921 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.3 розділу VI "Прикінцевих положень" КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна податкова служба України, адреса: 04053 м. Київ, площа Львівська, 8.

Суддя Ю.Ю. Сорока

Повний текст судового рішення складено 04.05.2020.