Справа № 620/1084/20
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року Чернігів Справа № 620/1084/20

Чернігівський окружний адміністративний суд:

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні , без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст. 229 КАС України, в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу від 26.02.2020 ВП №59669122,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також ГУ ПФУ в Чернігівській області, позивач) звернулося до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі також відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною постанову Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про накладення штрафу від 26.02.2020 у виконавчому провадженні № 59669122;

- скасувати постанову Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про накладення штрафу від 26.02.2020 у виконавчому провадженні № 59669122.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно винесено постанову ВП№59669122 від 26.02.2020 про накладення штрафу в розмірі 10200,00грн, оскільки управління не мало правових підстав для здійснення перерахунку по довідці, яка визнана недійсною відповідно до постанови Верховного суду від 04.02.2019 по справі № 750/7535/17, тому оскаржувана постанова є протиправною.

21.04.2020 ухвалою суду розгляд справи призначено за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ та призначено підготовче засідання на 29.04.2020.

29.04.2020 ухвалою суду підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду на 30.04.2020.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що 26.02.2020 державним виконавцем ВПВР УЗПРВ в Чернігівській області при примусовому виконанні виконавчого листа № 750/12728/17 повторно встановлено невиконання рішення суду у вказаній справі ГУ ПФУ в Чернігівській області без поважних причин. За таких обставин, 26.02.2020 державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу на відповідача у подвійному розмірі, як передбачено статтею 75 Закону України Про виконавче провадження. Вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови діяв в межах чинного законодавства.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд вважає, що перешкоди для розгляду даної справи відсутні, тому дійшов висновку розглянути справу у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.09.2017 у справі № 750/7535/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2017, зобов`язано Ліквідаційну комісію УМВС в Чернігівській області виготовити та направити до Управління для перерахунку пенсії позивача нову довідку про його грошове забезпечення, з урахуванням складових відповідно до законодавства, чинного станом на 01.01.2016, а саме: посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за стаж служби - відповідно до постанови КМУ від 11.11.2015 № 988 та надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 49%, надбавки за особливі проходження служби в розмірі 15% та премії в розмірі 64% - врахованих при перерахунку пенсії позивача 01.04.2012 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294; в іншій частині позову було відмовлено.

28.11.2017 позивачу було направлено довідку № 101/5978 від 28.11.2017.

08.12.2017 Управлінням вищезазначену довідку було повернуто до Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.01.2018 у справі № 750/12728/17, адміністративний позов було задоволено, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 № 900-VIII, а також статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і постанови КМУ від 11.11.2015 № 988, починаючи з 01.01.2016, з урахуванням довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області № 101/5978 від 28.11.207 року про розмір грошового забезпечення.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019, по справі №750/12728/17, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області було задоволено частково, рішення суду першої інстанції у частині визнання недійсною довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області № 101/5978 від 12.05.2017 скасовано, а в іншій частині - залишено без змін.

04.02.2019 постановою Верховного Суду у справі № 750/7535/17 рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано та відмовлено в задоволені позовних вимог.

29.07.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Чернігівській області відкрито виконавчого провадження у ВП № 59669122 з виконання виконавчого листа № 750/12728/17, виданого 18.04.2019 Чернігівським окружним адміністративним судом, яким ГУ ПФУ в Чернігівській області зобов`язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015 № 900-VIII, а також статті 63 закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і постанови КМУ від 11.11.2015 № 988, починаючи з 01.01.2016, з урахуванням довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області від 28.11.2017 № 101/5978 про розмір грошового забезпечення.

В ході здійснення вказаного виконавчого провадження відповідачем встановлено, що позивачем рішення суду у справі № 750/12728/17 не виконано.

За невиконання рішення суду без поважних причин, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 09.12.2019 прийнято постанову про накладення штрафу на позивача в розмірі 5100,00 грн.

Не погодившись з даною постановою про накладення штрафу позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом про визнання неправомірною та скасування постанови від 09.12.2019 про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн.

08.01.2019 Чернігівським окружним адміністративним судом прийнято рішення у справі 620/3923/19, яким позов задоволено повністю. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду скасовано, в задоволенні позову відмовлено повністю.

Так, у постанові Шостого апеляційного суду від 28.01.2020 по справі № 620/3923/19 зазначено, що рішення суду у справі № 750/12728/17, на підставі якого видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження № 59669122, набрало законної сили, ніким не скасовано та підлягає виконанню. При цьому, у зазначеному судовому рішенні чітко встановлено, в якому саме порядку та з урахуванням якої конкретно довідки ГУ ПФУ в Чернігівській області зобов`язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Разом з тим, у справі № 750/7535/17 предметом судового розгляду були інші правовідносини з приводу наявності правових підстав для виготовлення та направлення до ГУ ПФУ нової довідки про розмір та складові грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку його пенсії. Постановою Верховного Суду від 04.02.2019, на яку посилається позивач в обґрунтування своєї правової позиції, скасовано судове рішення саме з вказаним предметом спору, жодної конкретної довідки, зокрема довідки Ліквідаційної комісії УМВС України від 28.11.2017 № 101/5978, скасовано не було. Рішення суду у справі № 750/12728/17, після ухвалення Верховним Судом постанови від 04.02.2019 у справі № 750/7535/17, за нововиявленими обставинами не переглядалося. Таким чином, колегія суддів зазначає, що на стадії виниклих між сторонами правовідносин рішення суду у справі № 750/12728/17 набрало законної сили та було обов`язково до виконання позивачем як боржником у виконавчому провадженні № 59669122. З огляду на це, державним виконавцем було правомірно накладено на позивача штраф за невиконання ним як боржником покладених на нього обов`язків у виконавчому провадженні № 59669122. Доводи позивача щодо ухвалення Верховним Судом постанови від 04.02.2019 у справі № 750/7535/17 апеляційний суд приймає до уваги, але вважає, що вони не спростовують правомірності прийняття державним виконавцем оскаржуваної в цій справі постанови від 09.12.2019 з підстав, наведених вище.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом..

Отже вищенаведені обставини, встановлені у постанові Шостого апеляційного суду від 28.01.2020 у справі № 620/3923/19, при розгляді даної справи не доказуються.

26.02.2020 державним виконавцем Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) складено акт, в якому встановлено, що вказане рішення суду не виконано.

Враховуючи повторне невиконання рішення суду без поважних причин, керуючись статтями 63 та 75 Закону України «Про виконавче провадження», 26.02.2020 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Семирозум Є.В. винесено постанову про накладення штрафу за повторне невиконання рішення суду в сумі 10200 грн (а.с. 33).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 21.03.2018 № 855/5) (далі -Інструкція № 512/5).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною п`ятою статті 124, частиною третьою статті 129 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, а обов`язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

У частині першій статті 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3, частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 26 Закону № 1404-VIII у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Частиною 1 статті 39 Закону № 1404-VIII регламентовано перелік підстав для закінчення виконавчого провадження, зокрема виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У пункті 5 частини першої статті 5 Закону № 1404-VIIІ передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 63 Закону № 1404-VIIІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Отже, правовою підставою для притягнення боржника до відповідальності у виконавчому провадження у вигляді штрафу є невиконання ним відповідного судового рішення.

Статтею 75 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу викладених норми слідує, що в даному випадку негативні наслідки у вигляді накладення штрафу у подвійному розмірі за невиконання рішення суду настають за умови його повторного невиконання без поважних причин.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Також обов`язкове виконання рішення суду, в тому числі, суб`єктами наділеними владними повноваженнями, покладається Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17.07.1997. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відноситься і Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, повинно бути виконане, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не беруться. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виконання позивачем рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.01.2018 № 750/12728/17.

Посилання позивача у позові як на поважність причин невиконання рішення суду у справі № 750/12728/17 на те, що при перерахунку пенсії на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області від 28.11.2017 № 101/5978, оскільки вона була надана на виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.09.2017 по справі № 750/7535/17, яка в свою чергу була скасована постановою Верховного Суду 04.02.2019, а тому не може бути взята до уваги для виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.01.2018 по справі №750/12728/17, не встановлені судом як невиконання судового рішення з поважних причин.

Перевіряючи доводи всіх учасників цієї справи, суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. Згідно зі статтею 6 КАС України та статтею 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позову в цій справі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 295-297 КАС України.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вул.П`ятницька, 83-А,м.Чернігів,14005, .

Відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) пр-т Миру, 43, м.Чернігів,14000, .

Повний текст рішення виготовлено 30 квітня 2020 року.

Суддя І.І. Соломко