Справа № 200/12732/19-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 р. Справа№200/12732/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

за участю

секретаря судового засідання Дьяченка Є.І.,

розглянув в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

31 жовтня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач, Покровське ОУ ПФУ), надісланий на адресу суду 28 жовтня 2019 року, в якому позивач просив:

1. скасувати рішення Покровського ОУ ПФУ про відмову в призначенні пенсії № 2067;

2. повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах від 16 серпня 2019 року із зарахуванням ОСОБА_1 :

- до пільгового стажу періоду роботи з 15 березня 1993 року по 16 травня 2000 року на підприємстві шахта «Зоря» Торезького виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит»;

- до загального стажу періоду роботи з 14 серпня 1977 року по 06 травня 1981 року в радгоспі «Салтиковський» (а.с. 1-5).

І. Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

04 листопада 2019 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі № 200/12732/19-а; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Цією ж ухвалою суд встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та зобов`язав його надати письмові докази (а.с. 31-32).

28 листопада 2019 року суд постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 26 грудня 2019 року (а.с. 49-50).

26 грудня 2019 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 24 січня 2020 року (а.с. 57).

Про дату, час і місце проведення судового засідання учасники справи повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України), що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 62-63).

Учасники справи/їх представники в судове засідання не з`явилися.

Відповідач надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника (а.с. 60).

Враховуючи, що участь у судовому засіданні є правом учасника справи, передбаченим п. 2 ч. 3 ст. 44 КАС України, а також відсутність встановлених ст. ст. 205, 223 КАС України підстав для відкладення розгляду справи, справа розглянута за відсутності учасників справи.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІ. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що рішенням відповідача йому відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу в підземних умовах.

Позивач вважає, що це рішення підлягає скасуванню, оскільки порушує його конституційне право на пенсійне забезпечення.

Позивач доводить, що відповідач протиправно відмовив у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 15 березня 1993 року по 16 травня 2000 року на шахті «Зоря» Торезького виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит», а до загального стажу періоду роботи з 14 серпня 1977 року по 06 травня 1981 року в радгоспі «Салтиковський», оскільки основним документом, що підтверджує трудовий стаж, є трудова книжка (а.с. 1-5).

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву.

Правомірність свого рішення відповідач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 претендував на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058), однак у позивача відсутній необхідний пільговий стаж роботи в підземних умовах.

Відповідач зазначає, що період роботи позивача з 15 березня 1993 року по 16 травня 2000 року не підлягає зарахуванню до пільгового стажу з огляду на положення розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», Закон України від 15 квітня 2014 року № 1207-VІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон № 1207), п. п. 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, п. п. 3, 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731.

Так, в трудовій книжці відсутні відомості про те, що впродовж зазначеного періоду ОСОБА_1 був зайнятий на підземних роботах повний робочий день; позивач не надав довідку про пільговий характер роботи в цей період, а також накази про атестацію робочих місць. Крім того, підприємство, на якому працював позивач, знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території, а всі документи, що там видані, є недійсними і не створюють правових наслідків.

Період роботи ОСОБА_1 в радгоспі «Салтиковський» з 14 серпня 1977 року по 06 травня 1981 року не врахований до загального страхового стажу у зв`язку з нечіткістю печатки, якою засвідчений запис про звільнення.

На цих підставах відповідач просить відмовити в позові (а.с. 35-36).

ІІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС України суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС України кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Сніжнянським МВ УМВС України в Донецькій області 06 травня 1997 року (а.с. 6-8), реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 (а.с. 8).

З 22 січня 1991 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в його паспорті (а.с. 6-8).

ОСОБА_1 набув статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12 серпня 2019 року № 1455-, його фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Як особі з інвалідністю ІІ групи, ОСОБА_1 була призначена пенсія по інвалідності, що підтверджено пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 № НОМЕР_4 від 22 вересня 2000 року (а.с. 10), яку він отримував до січня 2005 року.

Відповідач Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код: 42169323, місцезнаходження: 85323, Донецька обл., м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 13) зареєстроване як юридична особа 31 травня 2018 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР) внесений запис за номером 1 259 134 0000 000920; в стані припинення не перебуває (а.с. 30).

16 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Покровського ОУ ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 37).

Того ж дня позивачем подана заява, в якій він просить Покровське ОУ ПФУ прийняти рішення про призначення йому пенсії за віком за Списком № 1 згідно з наданими документами.

Цією ж заявою позивач просить відповідача не враховувати в розрахунок стажу період його роботи з 11 серпня 1977 року по 06 травня 1981 року в радгоспі; вказує на те, що довідки про пільговий стаж роботи надавати не буде, оскільки підприємство знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції; зазначає, що в період з 2000 року до січня 2005 року отримував пенсію по інвалідності (зворотній бік а.с. 38).

Як свідчить розписка-повідомлення, разом з заявою про призначення пенсії від 16 серпня 2019 року, що зареєстрована відповідачем за № 2067, позивач надав такі документи: довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12 серпня 2019 року № 1455-, довідку про присвоєння ідентифікаційного коду, паспорт громадянина України, трудову книжку НОМЕР_5 , військовий квиток НОМЕР_6 , диплом (свідоцтво, атестат) про навчання НОМЕР_7 від 27 червня 1981 року, № 453 від 23 квітня 1993 року (зворотній бік а.с. 37, а.с. 38-44).

19 серпня 2019 року Комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконавчому комітеті Мирноградської міської ради прийняла рішення призначити ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеній особі пенсію відповідно до Закону № 1058 (протокол № 52) (зворотній бік а.с. 46).

09 жовтня 2019 року заступник начальника Покровського ОУ ПФУ Холодова О.Л. розглянула заяву ОСОБА_1 від 16 серпня 2019 року № 2067 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 3 ст. 114 Закону № 1058 за участю заступника начальника відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій ОСОБА_2 , головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій ОСОБА_3 , головного спеціаліста юрисконсульта ОСОБА_4 та прийняла рішення № 2067 про відмову в призначенні пенсії.

Рішення про відмову в призначенні пенсії відповідач обґрунтував наступним.

ОСОБА_1 звернувся з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 3 ст. 114 Закону № 1058 та надав наступні документи: копію паспорта і довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, копію трудової книжки НОМЕР_5 від 20 серпня 1977 року, копію військового квитка НОМЕР_6 , копію диплому про навчання НОМЕР_8 , копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

За розрахунком відповідача страховий стаж ОСОБА_1 становить 31 рік 06 місяців 05 днів.

Зі змісту наведеного відповідачем розрахунку вбачається, що періоди роботи позивача з 15 березня 1993 року по 31 грудня 1999 року (06 років 09 місяців 17 днів) та з 01 січня 2000 року по 16 травня 2000 року (00 років 04 місяці 16 днів) зараховані до загального страхового стажу.

Період роботи в радгоспі «Салтиковський» з 14 серпня 1977 року по 06 травня 1981 року до загального страхового стажу не врахований.

При цьому до загального страхового стажу зарахований період навчання позивача з 01 вересня 1977 року по 27 червня 1981 року (03 роки 09 місяців 27 днів) та період його перебування на строковій військовій службі (00 років 10 місяців 14 днів).

До пільгового стажу жоден з періодів роботи ОСОБА_1 зарахований не був.

Покликаючись на розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», Закон України від 15 квітня 2014 року № 1207-VІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон № 1207), п. п. 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, відповідач зазначив, що до пільгового стажу роботи, що дає право на зниження пенсійного віку відповідно до п. 3 ст. 114 Закону № 1058, не враховано період роботи з 15 березня 1993 року по 16 травня 2000 року в якості учня гірничоробочого підземного, гірничоробочого підземного, гірничоробочого з ремонту гірничих виробок, прохідника на шахті «Зоря» Торезького виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит» у зв`язку з неможливістю витребувати довідки про пільговий характер роботи та накази про атестацію робочих місць, оскільки підприємство знаходиться на території, тимчасово непідконтрольній українській владі.

В індивідуальних відомостях про застраховану особу є дані про спеціальний стаж з 01 січня 2000 року по 16 травня 2000 року, але в трудовій книжці ОСОБА_1 не вказано, що робота виконувалась з повним робочим днем під землею.

На цих підставах період роботи з 15 березня 1993 року по 16 травня 2000 року зарахований до загального страхового стажу ОСОБА_1 .

Разом з цим до загального страхового стажу не врахований період роботи позивача в радгоспі «Салтиковський» з 14 серпня 1977 року по 06 травня 1981 року (записи №№ 1-4 у трудовій книжці) у зв`язку з нечіткістю печатки, якою засвідчена дата звільнення з роботи.

За таких обставин Покровське ОУ ПФУ вирішило відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами п. 3 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу в підземних умовах.

ОСОБА_1 роз`яснено, що право на пенсію за віком він матиме в 60 років відповідно до ст. 26 Закону № 1058, а також його право на оскарження рішення про відмову в призначенні пенсії в адміністративному або судовому порядку (а.с. 24-26, 45-47).

Рішення про відмову в призначенні пенсії надіслане на адресу позивача разом із супровідним листом Покровського ОУ ПФУ від 09 жовтня 2019 року № 12447/06/25-1 (а.с. 23).

З приводу роботи ОСОБА_1 в період з 14 серпня 1977 року по 06 травня 1981 року на підставі записів в його трудовій книжці НОМЕР_5 суд встановив такі обставини:

запис 1 14 серпня 1977 року ОСОБА_1 прийнятий різноробочим до відділу № 1 радгоспу «Салтиковський» (підстава внесення запису платіжна відомість за серпень 1977 року) (а.с. 14);

запис 2 01 вересня 1977 року на підставі наказу від 28 серпня 1977 року № 84 позивач направлений на навчання до Скопинського технікуму сільського господарства (а.с. 11, 14);

запис 3 05 травня 1981 року на підставі наказу від 05 травня 1981 року № 60 позивач прийнятий техніком-електриком (а.с. 14);

запис 4 06 травня 1981 року на підставі наказу від 06 травня 1981 року № 61 ОСОБА_1 увільнений від роботи в радгоспі «Салтиковський» у зв`язку з призовом на строкову службу до Радянської Армії (а.с. 13, 14).

З приводу роботи ОСОБА_1 в період з 15 березня 1993 року по 16 травня 2000 року на підставі записів в його трудовій книжці серії НОМЕР_5 суд встановив такі обставини:

запис 16 15 березня 1993 року на підставі наказу від 15 березня 1993 року № 63к ОСОБА_1 прийнятий на роботу на шахту «Зоря» Торезького виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит» учнем гірничоробочого (гірника) підземним (а.с. 16);

запис 17 з 22 березня 1993 року по 22 квітня 1993 року позивач проходив навчання за професією гірничоробочий підземний (свідоцтво від 23 квітня 1993 року) (а.с. 12, 16);

запис 18 24 квітня 1993 року на підставі наказу від 03 травня 1993 року № 112к ОСОБА_1 переведений гірничоробочим підземним ІІІ розряду (а.с. 16);

запис 19 з 01 листопада 1993 року по 18 січня 1994 року позивач проходив навчання за професією гірничоробочий з ремонту гірничих виробок (свідоцтво від 18 січня 1994 року) (а.с. 12, 16);

запис 20 19 січня 1994 року на підставі наказу від 25 січня 1994 року № 18к позивач переведений гірничоробочим з ремонту гірничих виробок IV розряду (а.с. 17).

запис 21 02 березня 1994 року на підставі наказу від 09 березня 1994 року № 49к ОСОБА_1 переведений гірничоробочим підземним ІІІ розряду (а.с. 17);

запис 22 21 липня 1994 року на підставі наказу від 26 липня 1994 року № 159к позивач переведений прохідником V розряду (а.с. 17);

запис 23 16 травня 2000 року на підставі наказу від 02 червня 2000 року № 159к ОСОБА_1 звільнений з шахти «Зоря» Торецького виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит» за п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України внаслідок виявлення невідповідності роботі за станом здоров`я (а.с. 17).

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

На час виникнення спірних правовідносин Закон № 1058 діяв у редакції від 01 січня 2019 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Так, до підрозділу 1. Підземні роботи розділу І. Гірничі роботи Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, включені всі робочі, інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі робітники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робочих і службовців (медперсонал підземних (здравпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку тощо).

До розділу І Гірничі роботи Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, включені всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень (10100000 Видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд, 10101000, 1010100а)

До підрозділу 1. Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень розділу І. Гірничі роботи Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, включені усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень (позиція 1.1а).

Аналіз наведених вище правових норм зумовлює висновок, що право пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 мають незалежно від віку працівники, зайняті на підземних і відкритих гірничих роботах, що включених до Списку № 1, за умови їх безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та за наявності стажу на цих роботах відповідної тривалості.

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований ст. 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788).

Ст. 62 Закону № 1788 установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

П. 6 Постанови № 656 установлено, що в трудову книжку вносяться такі відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу роботу, звільнення. Записи про найменування роботи або посади, на яку прийнятий працівник, здійснюються: для робочих відповідно до найменування професій, зазначених в Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робочих; для службовців відповідно до найменування посад, зазначених в Єдиній номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу.

Згідно з п. п. 2.2., 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, до трудової книжки, зокрема, вносяться відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

У графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства.

Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

У графі 3 пишеться: «Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій». Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Якщо працівнику в період роботи надається новий розряд, тоді про це в установленому порядку робиться відповідний запис.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Порядок № 637 окремо визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

За приписами абз. абз. 1-2 п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з абз. 4 п. 20 Порядку № 637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

П. 10 Порядку № 383 передбачає, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти наступних висновків.

Основним документом, що підтверджує трудовий стаж, є трудова книжка.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право особи на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в тому випадку, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Порядок звернення за призначенням пенсії регламентований ст. 44 Закону № 1058.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку, що передбачено ч. 2 ст. 44 Закону № 1058.

Окремо суд зауважує, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

Документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, визначені п. 2.1. Порядку № 22-1.

Так, згідно з пп. 2 п. 2.1. Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії, крім іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

П. 4.1. Порядку № 22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Згідно з приписами п. 4.2. Порядку № 22-1 4.2. при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Відповідно до п. 1.7. Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Відповідно до п. 4.3. Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абз. 2 пп. 3 п. 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з п. 4.7. Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

V. Висновки суду по суті позовних вимог.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з прийняттям Покровським ОУ ПФУ рішення від 09 жовтня 2019 року № 2067 про відмову в призначенні пенсії.

Цим рішенням ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 через відсутність необхідного пільгового стажу в підземних умовах.

Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами, рішення Покровського ОУ ПФУ від 09 жовтня 2019 року № 2067 належить перевірити на відповідність критеріям наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Щодо правомірності/неправомірності незарахування до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи з 15 березня 1993 року по 16 травня 2000 року на шахті «Зоря» Торезького виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит» суд зазначає таке.

Як вже було зазначено судом, право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 виникає за наявності таких умов: працівник безпосередньо зайнятий на підземних гірничих роботах, що включені до Списку № 1, повний робочий день та має стаж на цих роботах відповідної тривалості.

Дотримання цих умов має перевірятися за записами у трудовій книжці працівника.

В тому ж разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, зазначені обставини мають встановлюються на підставі уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, а також даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідок, виписок із наказів, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати, посвідчень, характеристик, письмових трудових договорів і угод з відмітками про їх виконання та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Трудова книжка ОСОБА_1 містить записи, відповідно до яких в період з 15 березня 1993 року по 16 травня 2000 року він працював на шахті «Зоря» Торезького виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит» учнем гірничоробочого підземним, гірничоробочим з ремонту гірничих виробок, гірничоробочим підземним та прохідником (записи №№ 16-23).

Проте відомості, що в період з 15 березня 1993 року по 16 травня 2000 року позивач був зайнятий на підземних роботах повний робочий день, трудова книжка не містить.

Для того щоб орган, що призначає пенсію, мав можливість всебічно, повно і об`єктивно установити право особи на одержання пенсії він наділений повноваженнями:

1. вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії;

2. в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість видачі таких документів та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію (ч. 3 ст. 44 Закону № 1058);

3. повідомляти заявника про те, які документи необхідно подати додатково (п. 1.7. Порядку № 22-1).

Відповідач не довів, що виявивши недостатність документів для призначення пенсії, (зокрема, відсутність документів, які б підтверджували зайнятість на підземних роботах повний робочий день), він запропонував позивачу подати необхідні документи.

Також відповідач не довів, що, перш ніж прийняти рішення про відмову в призначенні пенсії, для перевірки умов праці позивача він використав повноваження, надані ч. 3 ст. 44 Закону № 1058.

Отже, відповідач не забезпечив всебічне, повне і об`єктивне з`ясування умов праці ОСОБА_1 .

Як наслідок, відповідач дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для зарахування до спеціального стажу, визначеного ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду роботи ОСОБА_1 з 15 березня 1993 року по 16 травня 2000 року на шахті «Зоря» Торезького виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит».

Посилання відповідача на розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р та Закону № 1207 є безпідставним з огляду на таке.

Перш ніж прийняти рішення про відмову в призначенні пенсії, відповідач не з`ясував чи існує шахта «Зоря» Торезького виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит» як юридична особа, чи відбувалась реорганізація/ліквідація цього підприємства, де знаходиться це підприємство, чи перереєстровано воно на підконтрольній органам державної влади території тощо.

Відповідач не розглядав будь-яких документів, які б були видані цим підприємством.

Навіть у випадку видачі підприємством, яке знаходиться на непідконтрольній території, документів щодо умов праці позивача, відповідач не міг відмовляти у притяті їх до розгляду, оскільки відсутність можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві або архівній установі, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Крім того, Закон № 1207 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (ст. 2 цього Закону).

При цьому згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 1207 для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

З огляду на визначення поняття «тимчасова окупована територія» для цілей Закону № 1207 його положення, в тому числі ті, що містяться у ч. ч. 2-3 ст. 9, не можуть застосовуватися до будь-яких актів (рішень, документів), виданих на тимчасово непідконтрольній українській владі території.

Щодо правомірності/неправомірності відмови в зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи в радгоспі «Салтиковський» з 14 серпня 1977 року по 06 травня 1981 року суд зазначає таке.

Як вбачається зі змісту рішення про відмову в призначенні пенсії, відповідач відмовив у зарахуванні цього періоду до загального стажу через нечіткість печатки, якою засвідчена дата звільнення.

В період, з приводу якого виник спір, порядок ведення трудових книжок визначали постанова Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної центральної ради професійних спілок від 06 вересня 1973 № 656 «Про трудові книжки робочих і службовців» (далі Постанова № 656) та Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162 (далі Інструкція № 162).

Абз. 1 п. 13 Постанови № 656 було передбачено, що при звільненні робочого чи службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботу на цьому підприємстві, в установі, організації, засвідчуються підписом керівника підприємства, установи, організації або спеціально уповноваженою ним особою і печаткою.

Аналогічні вимоги були установлені абз. 1 п. 4.1. Інструкції № 162.

При цьому абз. абз. 1-2 п. 18 постанови № 656 визначали, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації.

Таким чином, відповідальність за правильність заповнення трудових книжок покладалася на керівника або відповідальну особу підприємства, установи чи організації, а не на працівника.

Як наслідок, сама по собі така обставина як нечіткість відтиску печатки радгоспу «Салтиковський», якою засвідчений запис про дату звільнення, не може спричиняти для позивача негативні наслідки у вигляді недійсності відповідних записів у трудовій книжці.

Крім того, суд зауважує, що рішення Покровського ОУ ПФУ від 09 жовтня 2019 року № 2067 про відмову в призначенні пенсії в частині відмови у зарахуванні до загального страхового стажу позивача періоду з 14 серпня 1977 року по 06 травня 1981 року не містить посилання на жоден законодавчий або підзаконний нормативно-правовий акт, керуючись яким, відповідач дійшов висновку, про наявність підстав для незарахування цього періоду до страхового стажу.

Водночас наведений відповідачем у рішенні про відмову в призначенні пенсії розрахунок страхового стажу ОСОБА_1 свідчить, що період його навчання з 01 вересня 1977 року по 27 червня 1981 року та період строкової військової служби з 08 серпня 1981 року по 21 травня 1982 року були зараховані до страхового стажу.

Таким чином, відповідач протиправно відмовив у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи в радгоспі «Салтиковський» з 14 серпня 1977 року по 31 серпня 1977 року.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення Покровського ОУ ПФУ від 09 жовтня 2019 року № 2067 про відмову в призначенні пенсії є протиправним.

Висновок суду про протиправність рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС України, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо.

Оскільки рішення Покровського ОУ ПФУ від 09 жовтня 2019 року № 2067 є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення і задоволення цієї частини позовних вимог.

Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України для відновлення порушеного права позивача належить застосувати такий спосіб захисту як зобов`язання відповідача зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи в радгоспі «Салтиковський» з 14 серпня 1977 року по 31 серпня 1977 року, а також зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

В той же час позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання зарахувати до загального страхового стажу період з 01 вересня 1977 року по 06 травня 1981 року задоволенню не підлягають, оскільки період його навчання з 01 вересня 1977 року по 27 червня 1981 року та період строкової військової служби з 08 серпня 1981 року по 21 травня 1982 року вже зараховані відповідачем до страхового стажу.

Обов`язок зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача з 15 березня 1993 року по 16 травня 2000 року на шахті «Зоря» Торезького виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит» міг бути покладений на відповідача лише за умови підтвердження його відповідності критеріям, наведеним у ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Відмовляючи в призначенні позивачу пенсії, відповідач не забезпечив всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих документів та не з`ясував, якими були умови праці позивача в цей період (зокрема, чи був позивач зайнятий на підземних роботах повний робочий день).

Належні та допустимі докази зайнятості позивача на підземних роботах повний робочий день в період з 15 березня 1993 року по 16 травня 2000 року не надані учасниками справи і під час розгляду цієї справи судом.

За цих обставин суд не може покладати на відповідача обов`язок зарахувати період роботи позивача з 15 березня 1993 року по 16 травня 2000 року до пільгового стажу, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

VI. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем, на користь якого ухвалено судове рішення, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 768,40 грн, про що свідчить квитанція від 17 жовтня 2019 року № 47 (а.с. 27).

Докази понесення позивачем інших судових витрат суду не надані.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, заявлених позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд задовольнив вимоги позивача як в частині скасування рішення суб`єкта владних повноважень, так і в частині зобов`язання його чинити певні дії, а таму на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Покровського ОУ ПФУ підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код: 42169323, місцезнаходження: 85323, Донецька обл., м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 13) про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 09 жовтня 2019 року № 2067 про відмову в призначенні пенсії.

3. Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 14 серпня 1977 року по 31 серпня 1977 року в радгоспі «Салтиковський».

4. Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16 серпня 2019 року № 2067 про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код: 42169323, місцезнаходження: 85323, Донецька обл., м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 13) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

9. Повне судове рішення складено 06 квітня 2020 року.

Суддя Т.О. Кравченко