Справа № 200/2424/20-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 р. Справа№200/2424/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Держпраці у Донецькій області

про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держпраці у Донецькій області, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу № 209/05-99-33-06/ НОМЕР_1 від 30 січня 2020 року, прийняту заступником начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області, щодо порушень позивачем законодавства про працю та накладення на позивача штрафу у розмірі 125 190,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 6 листопада 2019 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області було проведено фактичну перевірку з питань дотримання ним як роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), за результатами якої було складено акт № 209/05-99-33-06/ НОМЕР_1 від 14 листопада 2019 року.

За висновками зазначеного акту контролюючим органом встановлено порушення позивачем ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, а саме - допущено до роботи продавцем (зокрема, який здійснює розрахункові операції) особу без укладення з нею трудового договору, або оформлення відповідного наказу чи розпорядження та без направлення повідомлення про це до Головного управління ДПС у Донецькій області (м. Бахмут) у встановленому порядку.

За поясненнями позивача посадові особи Головного управління ДПС у Донецькій області (м. Бахмут) з`явилися на оптовий склад за адресою: АДРЕСА_1 , здійснили покупки на суму 11,00 грн та 160,00 грн.

Вказане відбувалось в присутності ОСОБА_2 , який виконував на території складу певні роботи за угодою із позивачем, та невідомої позивачу жінки ( ОСОБА_3 - як зазначено в акті перевірки).

Приїхавши на склад позивач надав перевіряючим всі необхідні документи та пояснив, що підприємницьку діяльність він веде самостійно та не має найманих працівників; хто така присутня на складі Олена та мета її перебування там (на складі) позивачу не відомо. Але вказані пояснення не були взяті до уваги перевіряючими.

Будучи не згодним із викладеним в акті (зокрема, із тим, що ним допущено до роботи продавцем, що здійснює розрахункові операції, особи ( ОСОБА_3 ) без укладення з нею трудового договору, оформлення наказу чи розпорядженням та без повідомлення про це Головного управління ДПС у Донецькій області (м. Бахмут), ОСОБА_1 зазначив про це в акті під час його підписання.

Позивач зазначає, що жодні його пояснення посадовими особами, що здійснювали перевірку, не були прийняті.

25 грудня 2019 року позивач отримав повідомлення від Держпраці про одержання документів від Головного управління ДПС у Донецькій області за фактом проведеної фактичної перевірки, а 2 лютого 2020 року ним отримано постанову про накладення штрафу відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України у розмірі 125 190,00 грн.

На переконання позивача виконання невідомою йому особою ( ОСОБА_3 ) на складі, де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_1 , роботи за професією «продавець продовольчих товарів» - це лише припущення перевіряючих.

Враховуючи наведене, позивач вважає спірну постанову необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства (а.с. 1-4).

У відзиві на адміністративний позов, який надійшов на офіційну електрону адресу Донецького окружного адміністративного суду, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що управління діяло в межах своїх повноважень, з дотриманням вимог діючого законодавства, обґрунтовуючи це наступним.

До Головного управління Держпраці у Донецькій області 19 грудня 2019 року надійшов акт фактичної перевірки з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) Головного управління ДПС у Донецькій області від 14 листопада 2019 року №209/05-99-33-06/ НОМЕР_1 , в якому фахівцями ГУ ДПС у Донецькій області зроблено висновки про те, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на порушення ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України від 10 грудня 1971 року (зі змінами та доповненнями) було допущено до роботи особу, що здійснила розрахункову операцію та надала чек із зазначенням фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , вказала відповідні товари, за які був здійснений розрахунок та оставила свій підпис. Відповідна особа назвалася ОСОБА_3 , її особистість документально не підтверджена.

Вказана особа виконувала роботу продавця без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням, без повідомлення Головного управління ДПС у Донецькій області (м. Бахмут) про прийняття її на роботу в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 413.

Відповідно до складеного перевіряючими акту вказана особа ( ОСОБА_3 ) в приміщенні складу оптово-роздрібної торгівлі 6 листопада 2019 року отримала готівкові грошові кошти, відпустила товар та виписала товарний чек від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

З зазначеного вбачається, що між позивачем та цією особою мають місце трудові відносини, оскільки фактично виконувала на складі роботу продавця продовольчих товарів, мала робоче місце та використовувала у роботі термінал, товарні чеки, які належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , продавала товар, який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .

У відповідності до вимог діючого законодавства акт фактичної перевірки з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин із працівниками (найманими особами) Головного управління ДПС у Донецькій області від 14 листопада 2019 року № 209/05-99-33-06/ НОМЕР_1 було передано уповноваженій посадовій особі Держпраці у встановлений законодавством строк (19 грудня 2019 року), про що було повідомлено суб`єкта господарювання листом Головного управління Держпраці у Донецькій області від 23 грудня 2019 року (вих. № 04.2-11-8/9697/19).

Керуючись пп. 54 п. 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, та на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України управлінням було прийнято рішення про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу (постанова від 30 січня 2020 року № 209/05-99-33-06/9/ДФС/ТД-ФС) у розмірі 125 190,00 грн.

Враховуючи викладене, відповідач зазначає, що спірна постанова є цілком обґрунтованою та правомірною (а.с. 26-28).

Ухвалою суду від 10 березня 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені) (а.с. 20).

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , є суб`єктом підприємницької діяльності, зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відповідно до запису від 6 грудня 1996 року, перебуває на спрощеній системі оподаткування з 1 серпня 2016 року як платник єдиного податку 2 групи, в процесі припинення не перебуває (а.с. 6-12).

Відповідач, Головне управління Держпраці у Донецькій області, , місцезнаходження: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, буд. 82, є територіальним органом Державної служби України з питань праці, який здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами […] та фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю (а.с. 23-24).

Як встановлено судом з матеріалів справи в період з 6 листопада 2019 року по 13 листопада 2019 року на підставі наказу Головного управління ДПС у Донецькій області № 512 від 30 жовтня 2019 року, посадовими особами Головного управління ДПС у Донецькій області: головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Сімейкіною І.О., діючої на підставі направлень від 1 листопада 2019 ироку № 558, № 560 та головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Очкуровим В.М., діючим на підставі направлень від 1 листопада 2019 року № 559, № 561 проведено фактичну перевірку складу оптово-роздрібної торгівлі, розташованого за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Незалежності, буд. 81; фактичну перевірку нежитлового приміщення свинарника-откормочника, розташованого за адресою: Донецька область, Бахмутський районн, с. Оріхово-Василівка, вул. Чкалова платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

За наслідками зазначеної перевірки посадовими особами Головного управління ДПС у Донецькій області складено акт від 14 листопада 2019 року № 209/05-99-33-06/ НОМЕР_1 .

Відповідно до вказаного акту перевірка за адресою: АДРЕСА_1 (склад оптово-роздрібної торгівлі) проведена у присутності ОСОБА_2 (особи, що здійснила розрахункову операцію), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 […]; продавця ОСОБА_3 (особи, що здійснила розрахункову операцію), жінки віком 35-40 років, особу якої не встановлено, так як документів, що посвідчують її особу вона не надала.

Відповідно п. 2.4 описової частини акту, перевіркою встановлено, що 6 листопада 2019 року о 11 год 42 хв у приміщені складу оптово-роздрібної торгівлі, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 знаходилась жінка ОСОБА_3 , віком 35-40 років, яка будучі особою, яка здійснила розрахункову операцію - продаж 1 пачки ІНФОРМАЦІЯ_2 «До м`яса» та 1 пачки вермішелі «Мівіна» за готівкові кошти на суму 11,00 грн, виписала товарний чек на суму 11 грн фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 і підписала його.

Жінці були пред`явлені службові посвідчення, наказ та направлення на проведення перевірки, але остання відмовилася отримувати наказ та ознайомлюватися і підписувати направлення. Документи, що посвідчують її особу та будь-які відомості про себе жінка надати відмовилась. Після чого вона зателефонувала позивачу.

Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , який приїхав до складу, були пред`явлені наказ, направлення на проведення фактичної перевірки та службові посвідчення.

Також у приміщені складу оптово-роздрібної торгівлі, розташованого за вказаною адресою, знаходився ОСОБА_2 , який також здійснив розрахункову операцію (продаж макаронних виробів на суму 166,00 грн та надав чек терміналу № 0025 від 6 листопада 2019 року із зазначенням фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ).

Згідно усних пояснень ОСОБА_2 , між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено письмовий договір про надання послуг продавця продовольчих товарів.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 відмовився надавати будь-які відомості про особу, яка здійснила розрахункову операцію з продажу 1 пачки приправи «До м`яса» та 1 пачки вермішелі «Мівіна» - жінку ОСОБА_3 .

Для встановлення її особи було здійснено телефонний виклик до Бахмутського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

В 12 год 30 хв по прибутті наряду національної поліції позивач та жінка, яка назвалася ОСОБА_3 , продовжували не надавати відомості щодо особи останньої та документи, що підтверджують її особу.

В зв`язку із чим до Бахмутського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області було подано відповідну заяву за № 23608 від 6 листопада 2019 року.

Станом на дату складання акту перевірки інформація щодо встановлення особистості особи, що здійснила розрахункову операцію та назвалася ОСОБА_3 , від Бахмутського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області не надходила.

З наведеного вище перевіряючими було зроблено висновок про те, що між позивачем та особою, що здійснила розрахункову операцію та яка назвалася ОСОБА_3 , мали місце трудові відносини, належним чином документально не оформлені, і в межах цих відносин жінка ОСОБА_3 здійснювала робту за професією (спеціальністю, кваліфікацією, посадою) «продавець продовольчих товарів»; на цій роботі вказана особа була забезпечена робочим місцем, у роботі використовуються товарні чеки та термінал, які належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , товар, що знаходився під час перевірки на складі, також належав (належить) позивачу.

Як наслідок, перевіряючими було зроблено висновок про наявність порушення з боку позивача ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, а саме: допущено до роботи за професією «продавець» (із проведенням розрахункових операцій) без укладання трудового договору, оформлення наказу чи розпорядженням та без повідомлення Головного управління ДПС у Донецькій області (м. Бахмут) про прийняття даного працівника на роботу в порядку, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 413 (а.с. 13-15, 40-42).

Відповідно до повідомлення про дату одержання документів Головного управління Держпраці у Донецькій області від 23 грудня 2019 року № 04.2-11-8/9697/19, позивачем акт про проведення фактичної перевірки від 14 листопада 2019 року № 209/05-99-33-06/ НОМЕР_1 було отримано 19 грудня 2019 року (а.с. 16).

Як вбачається з цього акту позивач з висновками акту не погодився.

Постановою № 209/05-99-33-06/ НОМЕР_1 /ДФС/ТД-ФС від 30 січня 2020 року, прийнятою першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області Королем В.І., на підставі акту фактичної перевірки від 14 листопада 2019 року № 209/05-99-33-06/ НОМЕР_1 , складеного посадовими особами Головного управління ДПС у Донецькій області, за порушення законодавства про працю на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 125 190,00 грн (а.с. 17-18).

Будучи не згодним із вказаною постановою позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V), дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Частиною 4 ст. 2 зазначеного Закону передбачено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 затверджено Положення Про Державну службу України з питань праці, відповідно до п. 1 якого Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» від 21 серпня 2019 року № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 року № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 року № 1986-IV, та Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно п. 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до пп. 6 п. 5 Порядку № 823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань (заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю) є інформація ДПС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень.

Згідно п. 16 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Пунктом 24 Порядку № 823 передбачено, що разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що акт фактичної перевірки посадовими особами ДПС та її територіальних органів із зазначенням інформації про виявлені порушення платником податків (суб`єктом перевірки) законодавства про працю, є однією з підстав для призначення і проведення відповідним територіальним органом Держпраці заходів державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування.

Підставою для вжиття заходів до притягнення винної у допущенні порушень особи до встановленої законом відповідальності є акт, складений інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів за результатом інспекційного відвідування цієї особи.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем спірна постанова про накладення на позивача штрафу прийнята на підставі не акту інспекційного відвідування посадовими особами органу Держпраці суб`єкту господарювання (позивача), а на підставі акту фактичної перевірки позивача (платника податків), складений посадовими особами Головного управління ДПС у Донецькій області від 14 листопада 2019 року № 209/05-99-33-06/ НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 265 Кодексу законів про працю України штрафи, зазначені у ч. 2 цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок № 509) штрафи накладаються на підставі:

рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації (абз. 3);

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису (абз. 4);

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників (абз. 5);

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування (абз. 6);

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю (абз. 7).

Проаналізувавши наведені нормативно-правові приписи суд дійшов висновку, що акт перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, може бути підставою для накладення органом Держпраці штрафу за порушення законодавства про працю, якщо ці порушення не стосуються наступних порушень: не оформлення суб`єктом господарювання трудових відносин із працівниками шляхом укладання трудового договору; встановлення періоду роботи працівників на умовах неповного робочого дня в разі фактичного виконання роботи повний робочий день; невиконання суб`єктом господарювання вимог припису, складеного на усунення виявлених порушень у сфері законодавства про працю; неможливості проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Крім цього, відповідно до ч. 5 ст.265 Кодексу законів про працю України штрафи, зазначені в абз. 2 ч. 2 цієї статті (фактичний допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту); оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві; виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків) можуть бути накладені центральним органом виконавчої влади, зазначеним у частині четвертій цієї статті, без здійснення заходу державного нагляду (контролю) на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації.

Отже, застосування до суб`єкта господарювання штрафу за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) може мати місце або за результатом заходу державного нагляду (контролю) органами Держпраці (інспекційного відвідування) або на підставі рішення суду щодо оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору.

Відповідно до статті 19 Конституції України […] органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що прийняття суб`єктом владних повноважень рішення без дотримання встановленого порядку та за відсутності підстав, визначених законодавством, свідчить про необґрунтованість та неправомірність такого рішення.

Доказів на спростування цього висновку відповідачем не надано.

Відповідно, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем за подачу даного позову було сплачено судовий збір в розмірі 1 251,91 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 11 від 25 лютого 2020 року (а.с. 5), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 вказану суму.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 72-77, 94, 139, 242-246, 257-258, 293, 295, 297, п. 3 розділу VI Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Держпраці у Донецькій області (, місцезнаходження: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, буд. 82) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 209/05-99-33-06/ НОМЕР_1 від 30 січня 2020 року, прийняту заступником начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 125 190,00 грн за порушення законодавства про працю.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Донецькій області (, місцезнаходження: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, буд. 82) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1 251,91 грн (одна тисяча двісті п`ятдесят одна) грн 91 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження судових рішень продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.П. Волгіна