Справа № 199/1367/20
Суддя: Богун О. О.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/1367/20
РІШЕННЯ

Іменем України

28 квітня 2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Богун О.О.,

при секретареві Рудовій М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського рядового поліції 1 батальйону 4 роти управління патрульної поліції у Волинській області Мороза Анатолія Володимировича, третя особа Управління патрульної поліції у Волинській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського рядового поліції 1 батальйону 4 роти управління патрульної поліції у Волинській області Мороза Анатолія Володимировича, де третя особа Управління патрульної поліції у Волинській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 2135305 від 20.02.2020.

В обґрунтування позову зазначає, що 20 лютого 2020 року поліцейським рядовим поліції 1 батальйону 4 роти управління патрульної поліції у Волинській області Морозом А.В. було винесено постанову серії ЕАК № 2135305 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Відповідно до змісту постанови, 20.02.2020 о 13:15 год. /місце розгляду справи: Волинська, дорога Н22 118 км/ водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «JEEP CHEROKEE», номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлені обмеження руху в населеному пункті більше як на 20 км/год, а саме рухався зі швидкістю 98 км/год, чим порушив п. 12.4. ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах.

Позивач вважає винесену постанову незаконною, зміст якої не відповідає обставинам справи та вимогам закону, зазначаючи, що він дійсно рухався по дорозі Н 22 20 лютого 2020 року, проти не порушував швидкісного режиму руху, оскільки під час зйомки інспектором поліції на лазерний вимірювач швидкості TruCam, позивач рухався поза межами населеного пункту. Також, вважає винесення постанови безпосередньо на місці вчинення правопорушення, а не за місце відповідного органу, що є порушенням права особи, яка притягається до відповідальності. Зазначає, що оскаржувана постанова ґрунтується на припущеннях, винесена за відсутності належних та допустимих доказів, тому позивач просив суд оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити.

Позивач повідомлений належним чином у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причин неявки судові не повідомив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у Волинській області в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Надала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що вважає оскаржувану постанову законною та такою, що скасуванню не підлягає, факт порушення позивачем п.12.4 ПДР України зафіксовано лазерним вимірювачем TruCam № ТС000798, позивача було ознайомлено з положеннями ст. 268 КУпАП, однак гр. ОСОБА_1 не висловив бажання скористатися своїми правами.

Суд, дослідивши письмові та електронні докази, безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши докази по справі, дійшов до такого висновку.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАК № 2135305 від 20.02.2020, винесеною поліцейським рядовим поліції 1 батальйону 4 роти управління патрульної поліції у Волинській області Морозом А.В., притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 20.02.2020 о 13:15 год. /місце розгляду справи: Волинська, дорога Н22 118 км/ водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «JEEP CHEROKEE», номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлені обмеження руху в населеному пункті більше як на 20 км/год, а саме рухався зі швидкістю 98 км/год, чим порушив п. 12.4. ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості TruCam № ТС000798.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 12.4. Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частино 1 статті 122 КУпАП встановлено, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 596-VIII від 08.08.2015, працівники органів і підрозділів Національної поліції наділені правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В адміністративному позові позивач не заперечує, що в місці, час та дату, вказані в оскаржуваній постанові, він керував вказаним вище транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які повідомили про порушення позивачем п. 12.4. ПДР.

Також, із досліджених судом матеріалів, встановлено, що порушення позивачем п. 12.4. ПДР. зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості TruCam № ТС000798 та підтверджено фотознімком ( File: НОМЕР_2 _UC000_0220_131504.jmf).

Крім того, згідно із листом Служби автомобільних доріг у Волинській області від 22.04.2020 № 691/25, виходячи з дислокації інформаційно-вказівних дорожніх знаків - 5.45/5.4 «Початок/Кінець населеного пункту «Дерно», які знаходяться на км 117+652 на км 121+280 по ходу кілометража даної автодороги в напрямку на м. Рівне, на 118 км автомобільної дороги Н-22 Устилуг - Луцьк - Рівне розташований населений пункт Дерно Ківерцівського району.

Доказів на спростування постанови інспектора, позивачем суду не надано.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасники справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем при розгляді справи та винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності були дотримані вимоги, передбачені ст. ст. 33-35 КУпАП України, належним чином оцінені всі зібрані по справі докази, правильно визначено статтю, та законно застосовано стягнення в межах санкції ч. 1 ст.122 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6-9, 77, 90, 229, 241-246, 250, 251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського рядового поліції 1 батальйону 4 роти управління патрульної поліції у Волинській області Мороза Анатолія Володимировича, третя особа Управління патрульної поліції у Волинській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанову поліцейського рядового поліції 1 батальйону 4 роти управління патрульної поліції у Волинській області Мороза Анатолія Володимировича (місцезнаходження - вул. Залізнична, 15, м. Луцьк, 43005) ЕАК № 2135305 від 20.02.2020 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу VІІ Перехідних положень КАС України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Повний текст судового рішення складено 28 квітня 2020 року.

Суддя О.О. Богун

28.04.2020