Справа № 120/1819/20-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

04 травня 2020 р. Справа № 120/1819/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2020 року через систему "Електронний суд" надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , які подані та підписані її представником - адвокатом Савчуком М.В., до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення за № 99 від 21.01.2020 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" та зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 згідно ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" починаючи з 11.11.2019 року.

Відповідно до частини першої та другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником). Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Перевіривши матеріали позовної заяви суд вважає, що наявні підстави для її повернення з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 160 КАС України позовна заява подається позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення (ч. 7 ст. 160 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Особливості представництва в адміністративному судочинстві передбачено, серед іншого, частиною четвертою статті 59 КАС України, згідно з якою повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною другою статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 № 41 затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції (далі - Положення), яким встановлені єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об`єднань/адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів.

Згідно пунктів 3-6 Положення, в Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (зразок в Додатку 1). Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. Ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи.

Згідно пункту 11 Положення, ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Як слідує із долученого до матеріалів справи ордеру про надання правової допомоги серії ВН № 144751, останній не відповідає вимогам до форми, встановленої Положенням про ордер, виданий не на бланку ордерів, згідно затвердженої типової форми та не згенерований на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.

Тобто, такий ордер не може бути належним доказом на підтвердження повноважень адвоката, оскільки не відповідає встановленій формі та виданий не у спосіб і порядку, що передбачені відповідним Положенням.

Окрім того, судом встановлені і інші обставини, які вказують на недоліки оформлених документів щодо представництва інтересів позивача у даній справі.

Як випливає із правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року N 811/1507/18, повноваження адвоката, зокрема і щодо підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно обсягу наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Судом встановлено, що на підтвердження своїх повноважень адвокатом Савчуком М.В. до позовної заяви додано окрім ордера від 12.03.2020 року серія ВН № 144751, також копію самого договору про надання правової допомоги № 12/03/20/1 від 12.03.2020 року, на підставі якого видано ордер.

Так, дослідивши зміст договору про надання правової допомоги від 12.03.2020 року судом встановлено, що повноваження адвоката за даним договором (п. 5.1 Договору) обмежені виключно предметом цього договору, який визначено в пункті 1.1 Договору.

Зокрема, п.п. 1 п. 1 цього Договору передбачено, що адвокат зобов`язується надати Клієнту консультаційні та інші юридичні послуги, щодо захисту інтересів останнього в тому числі в адміністративних судах, з питання визнання дій незаконними та / або неправомірними, щодо призначення/перерахунку пенсії.

Тобто, повноваження адвоката Савчука М.В. на представництво позивача ОСОБА_1 в суді обмежені наданням правової допомоги лише в питаннях оскарження дій суб`єкта владних повноважень з питань, що стосуються призначення чи перерахунку її пенсії.

В даному випадку позивачем оскаржується рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за № 99 від 21.01.2020 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а не дії чи бездіяльність відповідача.

Суд зазначає, що згідно частини 1 статті 5 КАС України визнання протиправним та скасування рішення, як індивідуального акта, визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є окремими способами судового захисту в адміністративному судочинстві.

Отже, за умовами договору про надання правової допомоги № 12/03/20/1 від 12.03.2020 року, адвокат Савчук М.В. наділений повноваженнями представляти інтереси позивача лише в питаннях визнання протиправними (незаконними, неправомірними) дій відповідача, як суб`єкта владних повноважень. Повноважень на право оскарження рішень останнього даним договором не передбачено.

У рішенні Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Відтак обов`язок суду перевірити належність повноважень представника на вчинення конкретної процесуальної дії зумовлений, головним чином тим, що такий представник виступає самостійно в суді від імені довірителя (особи, яка відмовилася захищати в суді свої права в порядку самопредставництва) і виконує процесуальні дії виключно в інтересах довірителя, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для нього права та обов`язки.

Додатково суд звертає увагу, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема адвоката, передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Тобто, такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності таких повноважень на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує своє право на звернення до суду.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи ту обставину, що подана до суду позовна заява, предметом якої є визнання протиправним рішення відповідача за № 99 від 21.01.2020 року щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", підписана адвокатом Савчуком М.В., який за договором про надання правової допомоги не наділений повноваженнями представляти інтереси позивача у спорі з відповідним предметом, а також враховуючи, що наданий адвокатом ордер не відповідає встановленій формі, затвердженій Радою адвокатів України у рішенні від 12.04.2019 року № 41, суд доходить висновку, що в останнього відсутнє право на підписання такої позовної заяви, у зв`язку з чим позовна заява підлягає поверненню.

Як зазначає Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Отже, повернення судом позовної заяви з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені в повному обсязі не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України). А тому така особа має право повторно звернутися до суду, підтвердивши обсяг повноважень щодо підписання позовної заяви належними доказами.

Керуючись ст.ст. 59, 160, 161, 169, 248, 256, 293, 294 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на апеляційне оскарження, визначені ст. 295 КАС України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович