Справа № 759/6109/19
Суддя: Журибеда О. М.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6109/19

пр. № 2-а/759/5/20

20 лютого 2020 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Журибеди О.М.,

при секретарях Ковтун М.В., Доценко Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 4 УПП у м. Києві лейтенанта поліції Андроніка Віталія Олександровича про визнання протиправними дій та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії інспектора роти № 1 батальйону № 4 УПП у м. Києві лейтенанта поліції Андроніка Віталія Олександровича при винесенні постанови серія ЕАВ № 1009163 від 24.03.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону № 4 УПП у м. Києві лейтенанта поліції Андроніка Віталія Олександровича серія ЕАВ № 1009163 від 24.03.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24.03.2019 року інспектором роти № 1 батальйону № 4 УПП у м. Києві лейтенанта поліції Андронік В.О., було винесено постанову серія ЕАВ №1009163 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 гривень. Відповідно до постанови, позивач о 00 годині 48 хвилині, рухаючись за кермом автомобіля у м. Київ по вул. Монтажників проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3.е та водій не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії чим порушив п. 2.1 а ПДР України.

Підійшовши до автомобіля, співробітник поліції висловив вимогу пред`явити йому документи посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ і звинуватив його у тому, що він порушив вимоги п. 8.7.3.е ПДР, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора. На це позивач сказав, що не порушував правил дорожнього руху і попросив інспектора пред`явити службове посвідчення і докази порушення мною правил дорожнього руху. На цю вимогу відповідач не відреагував, і запропонував починати процес розгляду адміністративного правопорушення, якщо інспектор впевнений у його провині. Переглянувши документи, інспектор пішов до свого службового транспорту, та через деякий час повернувся з електронним пристроєм, на якому інспектор почав складати постанову, та повідомив, що на нього буде складено постанову про притягнення мене до адміністративної відповідальності, не розглянувши справу по суті, як того вимагають норми статей 278-280 КУпАП, не ознайомивши з правами, передбаченими статтями 268 КУпАП та 63 Конституції України. Таким чином, після зупинки транспортного засобу, висловлення звинувачень у бік ОСОБА_1 , інспектор Андронік В.О. одразу виніс постанову, не розглянувши справу по суті. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, та взагалі з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Зазначені дії інспектора вважає протиправними, а постанова є незаконною, винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, направив до суду відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Як вбачається з матеріалів справи, що 24.03.2019 року інспектором роти № 1 батальйону № 4 УПП у м. Києві лейтенанта поліції Андронік Віталієм Олександровичем, було винесено постанову серія ЕАВ №1009163 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 гривень (а.с. 5).

Відповідно до постанови, позивач о позивач о 00 годині 48 хвилині, рухаючись за кермом автомобіля у м. Київ по вул. Монтажників проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3.е та водій не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії чим порушив п. 2.1 а ПДР України.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Таким чином судом встановлено що при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не було зафіксовано покази свідків, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався позивач та не надано доказів в спростування доводів позивача.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Доказів, які б об`єктивно вказували на вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідачем до суду не надано.

Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 7, ч. 5 ст. 122, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону № 4 УПП у м. Києві лейтенанта поліції Андроніка Віталія Олександровича серія ЕАВ № 1009163 від 24 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Журибеда