Справа № 200/61/20-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 р. Справа№200/61/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., при секретарі судового засідання Кудрявцеві О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Хомича Івана Олександровича, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зупинення виплати позивачу пенсії з 1 квітня 2017 року;

- зобов`язати відповідача поновити позивачу виплату пенсії, починаючи з 1 квітня 2017 року, без застосування обмежень щодо виплати пенсії як внутрішньо переміщеній особі;

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у виплаті заборгованості пенсії;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу заборгованість з пенсії за період з 1 квітня 2017 року по день відновлення виплати пенсії.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що він є пенсіонером за віком, внутрішньо переміщеною особою та має права на пенсійні виплати. У зв`язку із проведенням антитерористичної операції з лютого 2015 року змінив місце проживання та був взятий на облік в Селидовському об`єднаному управлінні пенсійного фонду України Донецької області.

З 1 квітня 2017 року виплата пенсії позивачу була припинена у зв`язку із тим, що ним не було підтверджено задеклароване місце проживання як внутрішньо переміщеної особи за місцем фактичного проживання за результатами звірки відповідно до отриманої інформації з управління соціального захисту населення Селидівської міської ради.

З цих же підстав Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду відмовило позивачу у поновленні виплати пенсії, а також у виплаті виниклої заборгованості.

Позивач зазначає, припинення пенсійних виплат відбулось з підстав, що не передбачені ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому дії відповідача щодо припинення виплати йому пенсії є протиправними та такими, що порушують його конституційне право на соціальне забезпечення (а.с. 1-4).

Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області у своєму відзиві на позовну заяву заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що не є належним відповідачем у справі, оскільки позивач не перебуває на обліку у Селидовському управлінні, так як пенсійна справа ОСОБА_1 згідно запиту від 19 листопада 2019 року була скеровна до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області поштою 4 грудня 2019 року (а.с. 31, 59).

Ухвалою суду від 8 січня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 19-20).

Ухвалою суду від 18 лютого 2020 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області; вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 17 березня 2020 року (а.с. 36-37).

Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області у своєму відзиві на позов, отриманому судом 11 березня 2020 року, проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що управління діє в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений законодавством.

Позивач перебуває на обліку в управлінні як отримувач пенсії за віком на підставі його заяви від 19 листопада 2019 року, отримує пенсію з січня 2020 року.

Зазначено, що Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплату пенсії позивачу не припиняло.

Разом із цим вказано, що припинення або відновлення соціальних виплат проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або територіальними органами Пенсійного фонду України згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365.

Пенсія за період з 1 квітня 2017 року по 31 грудня 2019 року відповідно до абз. 18 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 обліковується в органі, що здійснює пенсійні виплати, та буде виплачена на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України (а.с. 43, 74-75).

16 березня 2020 року на офіційну електрону адресу Донецького окружного адміністративного суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначено, що у зв`язку із певними життєвими обставинами позивач був змушений у грудні 2019 року змінити місце свого проживання на місто Маріуполь (а.с. 49-51).

Ухвалою суду від 17 березня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 15 квітня 2020 року (а.с. 53).

15 квітня 2020 року сторони у судове засідання не з`явились, про місце, дату та час проведення судового засідання повідомлялись судом належним чином.

14 квітня 2020 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача (а.с. 72-73).

Від відповідачів заяв чи клопотань стосовно участі в судовому засіданні 15 квітня 2020 року на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, беручи до уваги належне повідомлення сторін про дату, час і місце цього засідання та клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі та без участі позивача, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності позивача та представників відповідачів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , позивач є пенсіонером за віком, внутрішньо переміщеною особою, має статус дитини війни, знаходиться на обліку в Маріупольському управлінні Пенсійного фонду України Донецької області (а.с. 6-9, 70).

Перший відповідач, Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, , місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, буд. 6; є органом державної влади та суб`єктом владних повноважень, який у спірних правовідносинах здійснює публічно-владні управлінські функції (а.с. 21-22).

Другий відповідач, Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27, є органом державної влади та суб`єктом владних повноважень, який у спірних правовідносинах здійснює публічно-владні управлінські функції (а.с. 35).

Як вбачається з пояснень представника позивача, викладеним у позовній заяві та додаткових поясненнях, до лютого 2015 року ОСОБА_2 перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Торезі Донецької області як отримувач пенсії за віком (а.с. 1-4, 53-51).

З лютого 2015 року по листопад 2019 року перебував на обліку в Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (а.с. 31, 11, 27-28, 59).

З 1 квітня 2017 року виплата призначеної ОСОБА_2 пенсії була припинена першим відповідачем.

Як вбачається із відповіді Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 22 листопада 2019 року (вих. № 13466/02) на запит представника позивача від 18 листопада 2019 року (вих. № 549-11/19), відповідно до отриманої інформації з управління соціального захисту населення Селидівської міської ради виплата пенсії ОСОБА_1 була припинена з квітня 2017 року у зв`язку із не підтвердженням місця фактичного проживання (а.с. 10-11).

Зазначене підтверджується супровідним листом до пенсійної справи ОСОБА_1 , який був скерований другому відповідачу разом із пенсійною справою позивача та довідкою Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28 лютого 2020 року (а.с. 27, 44).

У листопаді 2019 року позивач змінив місце свого проживання на м. Маріуполь Донецької області, що підтверджується довідкою від 19 листопада 2019 року про взяття на облік в якості внутрішньо переміщеної особи № 1412-, та 19 листопада 2019 року звернувся до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із завою про призначення/перерахунок пенсії № 8335 (за новим місцем проживання) (а.с. 70, зв.бік а.с. 44).

З січня 2020 року позивач отримує пенсію в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (а.с. 43-44).

Як зазначає представник позивача у лютому 2020 року він звертався до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із адвокатським запитом щодо невиплати позивачу пенсії за період з квітня 2017 року.

Як вбачається із відповіді на запит від 10 березня 2020 року (вих. № 970/34-4/04), за період з 1 квітня 2017 року по 31 грудня 2019 року позивачу нарахована (але не виплачена) пенсія в загальному 314 314,05 грн (а.с. 66).

Факт невиплати позивачу пенсії за період з 1 квітня 2017 року по 31 грудня 2019 року підтверджується довідкою від 28 лютого 2020 року, виданою ОСОБА_1 другим відповідачем (а.с. 44).

Будучи не згодним із припиненням виплати йому пенсії з 1 квітня 2017 року позивач звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

При прийнятті рішення по суті спору суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003року № 1058-IV (далі - Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закон № 1058-IV).

Відповідно ст. 5 цього Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно ст. 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 1788-ХІІ, Закон України "Про пенсійне забезпечення") пенсії виплачуються за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706-VII, Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"), який набрав чинності 22 листопада 2014 року, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону № 1706-VII визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.

Згідно з п. 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 1 жовтня 2014 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 352 від 8 червня 2016 року, далі - Порядок № 509), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" та абз. 6 цього пункту.

Статтею 49 Закону № 1058-IV врегульовано питання щодо припинення та поновлення виплати пенсії.

Так, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 136 затверджено Порядок здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Порядок № 136).

Згідно з п. 9 Порядку № 136 у разі виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, на підставі якої призначено (продовжено), нараховано або здійснено державну виплату, Мінфін надсилає розпоряднику бюджетних коштів та/або іншому органу, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, рекомендацію щодо зупинення або припинення таких виплат відповідним реципієнтам або групі реципієнтів.

Відповідно до п. 12 Порядку № 136 розпорядник бюджетних коштів та/або інший орган, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, на підставі отриманої від Мінфіну рекомендації щодо зупинення або припинення державних виплат приймає рішення щодо зупинення або припинення, продовження виплат реципієнту, про що повідомляє Мінфіну протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення.

8 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", яка набрала чинності 14 червня 2016 року, пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування.

Пунктом 4 цього Порядку установлено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються […] територіальними органами Пенсійного фонду України […] за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Також цією ж постаново визначено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, як вже зазначено судом вище, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, яка містить в собі перелік випадків, у випадку настання яких здійснюється припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, передбачає крім перерахованих в ній конкретних випадків ще й "інші випадки, передбачені законом".

За загальним правилом закон - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, який приймається відповідно до особливої процедури виключно парламентом (Верховною Радою України) та регулює найважливіші суспільні відносини.

Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

За змістом конституційних норм Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи та встановлені обставини справи, враховуючи, що відповідачем не доведено існування «інших випадків, передбачених законом», ніж ті, які перераховані у ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для припинення виплати позивачу пенсії з 1 квітня 2017 року, отже такі дії першого відповідача є протиправними.

Відповідно, позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій першого відповідача щодо зупинення позивачу виплат пенсії з 1 квітня 2017 року є такими що підлягають задоволенню.

Як вбачається із позовних вимог ОСОБА_1 останній просить суд також зобов`язати першого відповідача поновити позивачу виплату пенсії, починаючи з 1 квітня 2017 року, без застосування обмежень щодо виплати пенсії як внутрішньо переміщеній особі.

Разом із цим під час розгляду справи судом встановлено, що станом на час розгляду даної справи позивач не перебуває на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та що з 1 січня 2020 року виплата йому пенсії поновлена.

Відповідно, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій першого відповідача щодо відмови позивачу у виплаті заборгованості з пенсії за спірний період, суд зазначає що відповідно до п. 4 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", яка набрала чинності 14 червня 2016 року, суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати […].

Таким чином, в межах даних правовідносин, з листопада 2019 року відповідальним органом за не здійснення виплати позивачу виниклої заборгованості є Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Згідно ч.ч. 2-3 ст. 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі викладеного вище суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог ОСОБА_1 та визнати протиправною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині не виплати позивачу заборгованості з пенсії за період з 1 квітня 2017 року по 31 грудня 2019 року.

Відповідно до приписів ст. 245 КАС України, беручи до уваги висновок суду щодо протиправності не виплати пенсії позивачу заборгованості з пенсії за спірний період, суд вважає за необхідне зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії, яка виникла за період з 1 квітня 2017 року по 31 грудня 2019 року

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Як вбачається з квитанції № 86442 від 20 грудня 2019 року при подачі до суду даного позову ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 768,40 грн (а.с. 5).

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючі, що судом встановлено наявність протиправних дій з боку першого відповідача щодо припинення виплати позивачу пенсії з квітня 2017 року, а також наявність протиправної бездіяльності з боку другого відповідача щодо невиплати позивачу, починаючи з листопада 2019 року, заборгованості з пенсії за період з квітня 2017 року по грудень 2019 року, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрати із судового збору, сплаченого позивачем за подачу даного позову, в розмірі 768,40 грн солідарно з обох відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 2-4, 6, 9, 12, 72-78, 90, 94, 139, 205, 244-246, 256, 295, 297, 382, п. 3 розділу VI Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (4, місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, буд. 6); Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо зупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 1 квітня 2017 року.

Визнати протиправною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині не виплати заборгованості з пенсії ОСОБА_1 , яка виникла за період з 1 квітня 2017 року по 31 грудня 2019 року.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27) виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) заборгованість з пенсії, яка виникла за період з 1 квітня 2017 року по 31 грудня 2019 року.

Стягнути з Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, буд. 6) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.

Стягнути з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду прийнято у нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини складені та підписані 15 квітня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, в тому числі статтею 295 кодексу для апеляційного оскарження судових рішень продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено та підписано 4 травня 2020 року.

Суддя Н.П. Волгіна