Справа № 334/560/20
Суддя: Добрєв М. В.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 29.04.2020
Справа № 334/560/20
Провадження № 2-а/334/92/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Добрєва М.В., за участю секретаря судового засідання Череп М.О., розглянув адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Оріхівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області Письменного Андрія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора Оріхівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області Письменного Андрія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, зазначивши наступне.

21 січня 2020 року відповідачем було винесено відносно ОСОБА_1 постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2005740 та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 170 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 Кодексу про адміністративні правопорушення.

При прийнятті оскаржуваної постанови Відповідач виходив з того, що 21 січня 2020 року о 17 год. 16 хв. позивач керував автомобілем Geely СК2 д/н НОМЕР_1 , у якому не працювала підсвітка заднього номерного знаку у темну пору доби.

Позивач зазначає, що підсвітка номерного знаку не є габаритним вогнем, що позначає відповідну крайню межу транспортного засобу. Разом з тим, під час виїзду з дому на транспортному засобі, яким керував, підсвітка заднього номерного знаку працювала, а вийшла з ладу у дорозі під час його руху потрасі Полого-Запоріжжя. Виявити дану несправність під час руху у позивача не було фізичної можливості. Інспектором патрульної поліції під час зупинки не було надано позивачу можливості усунути вказану несправність.

Позивач посилаючись на те, що вимоги ПДР України не порушував, просить скасувати, визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

Позивач у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, просив справу розглянути у письмовому провадженні.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2005740 від 21.01.2020 року, винесеної інспектором Оріхівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області Письменним А.С. 21 січня 2020 року о 17 год. 16 хв. позивач керував автомобілем Geely СК2 д/н НОМЕР_1 , у якому не працювала підсвітка заднього номерного знаку у темну пору доби, чим порушив п.2.9.в ПДР України керування водієм ТЗ з номерним знаком перевернутим чи неосвітленим.

Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч.6 ст.121 КУпАП, його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.

Відповідно до п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не надав. Будь-яких інших доказів відповідач на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вказане твердження позивача, що він не порушував ПДР України.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суду не надано відповідачем належні та достатні докази на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП. У постанові про адміністративне правопорушення відносно позивача відсутні посилання на докази, що стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем суду не надано.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Оскільки доказів відповідачем не надано, то суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Оріхівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області Письменного Андрія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову винесену інспектором Оріхівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області Письменним Андрієм Сергійовичем, серії ЕАК № 2005740 від 21.01.2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн. справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Добрєв М. В.