Справа № 640/14074/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року м. Київ № 640/14074/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Київський склотарний завод» до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось приватне акціонерне товариство «Київський склотарний завод» (далі - позивач, ПАТ «Київський склотарний завод») з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому просить зобов`язати відповідача розрахувати достовірну суму пільгової пенсії, що належить до відшкодування ОСОБА_1 , виходячи з фактичних заробітків та алгоритмів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується із визначеним розміром фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_1 , оскільки він не підтверджується жодними розрахунковими документами, на підставі яких можна було б зробити висновок про достовірність обчислення розміру пільгової пенсії, виходячи з фактичних заробітків, стажу роботи та кваліфікації працівника. Оскільки у відповідача відсутні документи щодо правильності складання розрахунку, позивач вважає твердження відповідача про понесення витрат на виплату і доставку пільгових пенсій ОСОБА_1 недоведеним.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач жодним чином не підтвердив правильність складання розрахунку, наведені у відзиві відповідачем аргументи є такими, що не спростовують позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ПАТ «Київський склотарний завод» отримало 29.08.2017 від Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з серпня 2017 року.

До вказаного розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з серпня 2017 року включений громадянин ОСОБА_1 , якому призначена пільгова пенсія з 03 березня 2016 року.

Відповідно до зазначеного розрахунку позивач має відшкодувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за період з дати призначення пенсії до дати формування розрахунку в сумі 70 495,16 грн. та в подальшому 4 210,69 грн. щомісячно.

Позивач не погоджується із зазначеним в розрахунку розміром фактичних витрат, що належить відшкодовувати відповідачу стосовно ОСОБА_1 та вважає його необґрунтованим, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок компенсації витрат на виплату і доставку пільгових пенсій Пенсійному Фонду України визначено у Прикінцевих положеннях Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також врегульовано порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покриває витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до пп. «а», «б» - «з» цієї статті.

Відповідно до частини 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Тобто, відповідно до Закону України «Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон №400/97-ВР) суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у 100 % розмірі від об`єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, у відповідності до п. «а», «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до досягнення працівниками пенсійного віку, що спростовує доводи позивача щодо відсутності обов`язку підприємств відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій в порядку, визначеному Законом №400/97-ВР.

Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного Фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період. Заборгованість відповідача підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлений Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція), відповідно до якої, плату Пенсійному фонду на покриття фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах вносять підприємства незалежно від форм власності та господарювання. Несвоєчасно перераховані суми витрат на виплату і доставку пенсій вважаються боргом (недоїмкою).

Пунктом 6.1 Інструкції визначено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у пп. 2.1.1 п. 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у розмірі, серед іншого, 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Відповідно до п. 6.4. Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (п. 6.5 Інструкції).

Згідно п. 6.7 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Таким чином, необхідність відшкодування органам Пенсійного фонду фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списками №1, №2, передбачена діючим законодавством, а підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Судом встановлено, що у серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення». У такому призначенні йому було відмовлено з посиланням на те що, пільгова довідка про роботу оформлена неналежним чином, у трудовій книжці є невідповідності записів та недостатність пільгового стажу роботи.

Вважаючи відмову відповідача у призначенні пенсії протиправною, ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом про визнання дій Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва протиправними та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 12.01.2017 у справі № 756/13362/16-а позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Києва призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2, починаючи з 09 березня 2016 року.

Вказана постанова залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 та постановою Верховного суду від 28.01.2020.

В межах зазначеної справи № 756/13362/16-а судами встановлено, що у період з 12 травня 1992 року по 01 лютого 1994 року та з 01 липня 1997 року по 10 листопада 2008 року ОСОБА_1 працював повний робочий день на ЗАТ «Київський склотарний завод». При цьому, з 26 січня 1995 року по 25 листопада 1998 року ОСОБА_1 працював на посаді «оператор склоформуючих машин ІІІ розряду» та з 25 листопада 1998 року по 10 листопада 2008 - на посаді «оператор склоформуючих машин ІV розряду». Такі дані підтверджені записами у трудовій книжці ОСОБА_1 , довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 23 травня 2016 року № 105, копією наказу ЗАТ «Київський склотарний завод» від 07 листопада 2008 року № 923-к. Посада «Оператор склоформувальних машин» віднесена до списку № 2 (пункт «а» підрозділ 1 розділ XVIII) виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, та до списку № 2 (пункт «а» підрозділ 1 розділ XVIII) виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Крім того, суди встановили, що стаж роботи позивача, який дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2, становить більше 13 років, загальний трудовий стаж ОСОБА_1 складає більше ніж 25 років, у зв`язку з чим дійшли висновку, з яким також погодився касаційний суд, про протиправність дій Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Частиною четвертою статті 78 КАС України передбачено, що обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини. Якщо інше не встановлено законом.

З вищевикладеного вбачається, що судовими рішеннями у справі № 756/13362/16-а встановлено факт наявності необхідного стажу ОСОБА_1 та права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Окрім того, правомірність включення ОСОБА_1 у розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з серпня 2017 року підтверджено рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.11.2018 у справі № 826/11406/17, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2019.

На виконання судового рішення відповідачем прийнято рішення, яким призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2, починаючи з 09.03.2016.

Щодо методики розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з серпня 2017 року стосовно ОСОБА_1 судом встановлено наступне.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії за 2015 рік становить 3263,44 грн., що передує року звернення за призначенням пенсії. Коефіцієнт заробітної плати становить 2,94882. Отже, розмір пенсії, з урахуванням також доплати за понаднормовий час, становить 4914,93 грн.

Окрім того, як пояснив відповідач, починаючи з серпня 2015 року з призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідач щомісячно утримував 15% податку на доходи фізичних осіб та 1,5% військового вбору як працюючому пенсіонеру. Водночас, в подальшому, у зв`язку з визнанням неконституційними положення абзацу першого підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, починаючи з 27 лютого 2018 року, розмір пенсії ОСОБА_1 збільшився за рахунок повернення утриманих 15%.

В підтвердження своїх тверджень відповідачем надано до суду довідки про розмір призначеної та виплаченої пенсії.

В свою чергу, посилаючись на неправомірний розмір фактичних витрат визначений у спірному розрахунку, позивач, окрім суб`єктивних тверджень не навів жодних належних обставин та достовірних доказів в спростування зазначеного.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, відповідач при складенні розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених пільгових умовах діяв на підставі і відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відтак заявлена в оспорюваному розрахунку до відшкодування сума є обґрунтованою.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що формуючи розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з серпня 2017 року, відповідач діяв правомірно та на підставі діючого законодавства, в свою чергу, позивачем достатніх доказів протиправності дій відповідача надано не було.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 72-77, 241-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства «Київський склотарний завод» відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко