Справа № 380/146/20
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/146/20 пров. № А/857/3155/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Довгополова О.М., Бруновської Н.В., Затолочного В.С. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 року про повернення позовної заяви.

Апеляційний розгляд справи призначено на 12.05.2020 року.

ОСОБА_1 подала заяву про відвід колегії суддів Довгополова О.М., Бруновської Н.В. і Затолочного В.С.

На обґрунтування вимог заяви зазначає, що вказані судді виносили рішення в інших справах за її позовами, з якими вона не погоджується, а також такі рішення були скасовані судом касаційної інстанції. За таких обставин позивач критично ставиться до можливості розгляду цієї справи цими суддями і для уникнення будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим складом суду просить відвести їх від розгляду даної справи.

Заслухавши думку суддів, яким заявлено відвід, обговоривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, а саме щодо відводу судді Довгополова О.М., зважаючи на таке.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено вимоги щодо неупередженості суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», серед іншого, зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Підстави для відводу суддів визначені ст. ст. 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України, на який посилається заявник, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до положень ч. ч. 1-3 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Суддя Довгополов О.М. неодноразово брав участь як член колегії суддів у розгляді і вирішенні інших адміністративних справ, позивачем в яких була ОСОБА_1 , а також позивач неодноразово заявляла відводи цьому судді, зокрема, з підстав, викладених у заяві, що розглядається, які були задоволені. Відповідні відомості та судові рішення містяться в системі діловодства суду та в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Колегія суддів вважає, що наведені в заяві про відвід обставини та мотиви можуть призвести до виникнення в позивача сумнівів у безсторонності та неупередженості головуючого судді Довгополова О.М. При цьому, із поданої заяви убачається її принципова позиція щодо недовіри суддям, які розглядали її справи в минулому, зокрема, судді Довгополова О.М.

На думку колегії суддів, в даному випадку з метою усунення сумніву позивача в неупередженості зазначеного судді доцільним і логічним є виважений та послідовний підхід до вирішення заявленого відводу.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що для забезпечення умов, за яких у позивача не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, заявлений відвід судді Довгополову О.М. слід задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що відвід, заявлений суддям Бруновській Н.В. і Затолочному В.С., є необґрунтованим, зважаючи на таке.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, висловленою, зокрема, у згаданому рішенні від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оцінивши вказані заявником підстави для відводу суддям Бруновській Н.В. і Затолочному В.С., колегія суддів вважає, що вони не обґрунтовані будь-якими об`єктивними та беззаперечними доводами і доказами та не дають підстав для реального сумніву в неупередженості та об`єктивності цих суддів.

Отже, враховуючи, що мотиви ОСОБА_1 , викладені в заяві про відвід, в частині, що стосується суддів Бруновської Н.В. і Затолочного В.С., на думку колегії суддів, не є такими, що викликають обґрунтований сумнів у їх неупередженості, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу у вказаній частині.

При цьому, відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи, що заяву ОСОБА_1 в частині відводу суддів Бруновської Н.В. і Затолочного В.С. визнано необґрунтованою і така заява подана раніше, ніж на три робочі дні до наступного засідання, яке призначене на 12.05.2020 року, тому справу слід передати іншій колегії суддів для вирішення питання про відвід вказаних суддів.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40, 41 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в частині відводу судді Довгополова О.М. задовольнити.

Відвести суддю Довгополова О.М. від апеляційного розгляду справи № 380/146/20 (провадження № А/857/3155/20).

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Бруновської Н.В. і Затолочного В.С.

Передати справу для вирішення питання про відвід суддів Бруновської Н.В. і Затолочного В.С. колегії суддів, які не входять до складу суду, що розглядає справу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Н. В. Бруновська
В. С. Затолочний