Справа № 460/2119/20
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

04 травня 2020 року м. Рівне №460/2119/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринець Д.Є., після одержання позовної заяви

ОСОБА_1
доРівненської обласної МСЕК №1 Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи (далі - відповідач) у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 26.06.2018 про присвоєння ІІІ групи інвалідності та зобов`язати постановити нове рішення, яким встановити І групу інвалідності у відповідності до положень чинного законодавства.

Як зазначено в тексті позовної заяви 26.06.2018 позивача було оглянуто Рівненської обласною МСЕК №1 та підтверджено ІІІ групу інвалідності.

Водночас з позовом ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду лише 18.03.2020.

Ухвалою суду від 23.03.2020 позовна заява залишалася без руху. Позивачу встановлювався строк для усунення недоліків позовної заяви. У вказаний строк позивач недоліки усунув подавши новий примірник позовної заяви з виправленими недоліками та клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Судом встановлено, що позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Як вже було зазначено судом вище на виконання вимог ухвали суду від 23.03.2020 представником позивача подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, яку суд вважав за необхідне розглянути в судовому засіданні за участю сторін.

Заява про поновлення процесуального строку звернення до суду обґрунтована тим, що позивач після отримання оскаржуваного рішення відповідача №1 від 26.06.2018 неодноразово звертався до Міжрайонної спеціалізованої психо-неврологічної МСЕК, Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи та Управління Охорони здоров`я для мирного врегулювання спору, що підтверджується копіями заяв та відповідей долучених до позову. Остаточну відповідь він отримав лише 24.10.2019, що підтверджується долученою копією листа. Відтак, позивач вважає що строк звернення до суду було пропущено з поважних причин

Згідно з п.п.5 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Так, з аналізу вказаних приписів КАС України слідує, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Таким чином, законодавством регламентовано чіткі строки звернення до суду з адміністративним позовом, перебіг яких починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

Водночас, при визначенні початку перебігу строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналась або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, або бездіяльності).

У випадку пропуску строку на звернення до суду, підставами для визнання поважними причин пропуску строку є лише наявність обставин, які об`єктивно непереборні, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, підтверджені належними доказами.

Початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа дізналася, або повинна була дізнатись про порушення. Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов`язково. Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 05.07.2018 у справі №810/384/17.

З наданого позивачем листа-відповіді №192 від 14.07.2018 судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 2005 по 2013 за результатами оглядів Львівською спеціалізованою психіатричною МСЕК №1 встановлювалась третя група інвалідності з приводу психічного розладу, а з 2013 по 2018 позивачу встановлювалась друга група інвалідності по комплексу захворювань. Під час чергового переогляду Рівненською МР спеціалізованою психоневрологічною МСЕК 07.06.2018 в зв`язку з відсутністю у позивача обмежень життєдіяльності спричинених психічними розладами, а також відсутністю даних про стаціонарне лікування у медичних закладах психіатричного профілю у міжкомісійний період, було прийнято рішення про встановлення позивачу третьої групи інвалідності за наявними захворюваннями серцево-судинної системи та надано рекомендації щодо подальшого проходження переогляду на Рівненській спеціалізованій кардіологічній МСЕК. 26.06.2018 позивача було оглянуто Рівненською обласною МСЕК №1 в порядку оскарження рішення психоневрологічної МСЕК. Рішення про встановлення позивачу третьої групи інвалідності було підтверджено та надано роз`яснення щодо порядку подальшого оскарження рішень медико-соціальних експертних комісій.

З листа Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" від 06.09.2018 №568/09/18 судом встановлено, що на засіданні ЦМСЕК МОЗ України у заочному порядку розглянуто медико-експертну справу громадянина ОСОБА_1 з питання відновлення групи інвалідності та встановлено, що виявлені функціональні порушення з боку серцево-судинної системи обмежують життєдіяльність в помірному ступені і відповідають критеріям встановлення третьої групи інвалідності від загального захворювання. Рішення МСЕК залишено без змін.

Зазначені листи надсилалися позивачу і копії таких листів долучені позивачем самостійно до матеріалів позовної заяви.

24.10.2019 відповідачем у даній справі позивачу було надано відповідь №897/01-12/19 на його запит від 18.10.2019 з питань надання "копії довідки до акту огляду МСЕК згідно якої...встановлено третю групу інвалідності довічно" та "...пояснити чому довічно внвалідності...на даний час немає" в якій зазначено, зокрема що позивачу було встановлено третю групу інвалідності до 01.06.2019, причина захворювання - загальне захворювання з ураженням внутрішніх органів. 24.06.2019 КП РО "Центр психічного здоров`я населення" РОР надіслано посильну документацію позивача до Рівненської міжрайонної психоневрологічної МСЕК. Позивача двічі було письмово запрошено на огляд до вищевказаної МСЕК (на 08.07.2019 та 12.07.2019) однак жодного разу ОСОБА_1 на огляд не з`явився, в зв`язку з чим його посильна документація була повернута в КП РО "Центр психічного здоров`я населення" РОР. Троцько було рекомендовано звернутись до голови лікарсько-консультативної комісії (ЛКК), або сімейного лікаря закладу охорони здоров`я, за місцем його проживання або лікування з метою оформлення посильної документації на МСЕК.

З позиції ОСОБА_1 до жовтня 2019 він врегульовував спірне питання і тоді ж позивач і дізнався про порушення свого права.

З такою позицією суд не погоджується і зауважує, що незнання про порушення (на чому наголошує позивач) через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 08.05.2018 у справі №344/9166/17.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 N3477-IV є джерелом права, також містить положення, відповідно до яких право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (рішення від 22.10.1996 у справі "Стаббігс та інш. проти Великобританії", рішення від 27.02.1980 у справі "Девеер проти Бельгії" ).

Отже, такі строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Посилання позивача на те, що він лише після отримання листа від відповідача №897/01-12/19 від 24.10.2019 дізнався про порушення своїх прав, суд оцінює критично, оскільки вказані доводи позивача не свідчать про поважність причин пропуску ним строку звернення до суду з оскарженням рішення Рівненської обласної МСЕК №1 від 26.06.2018 про присвоєння позивачу 3 групи інвалідності, оскільки таке ним самостійно було оскаржено до Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України". Вказані у клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до суду підстави не підтверджують та не обґрунтовують наявності непереборних обставин, які б не залежали від волевиявлення позивача, та які б суттєво завадили йому звернутися до суду із дотриманням строків, визначених чинним процесуальним законодавством.

Суд прийшов до висновку, що, ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав ще у вересні 2018 року після отримання листа з Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" від 06.09.2018 №568/09/18, але не обґрунтував наявність об`єктивних перешкод щодо неможливості окарження спірного рішення до суду, не знання про порушення своїх прав та неможливості своєчасно звернутись до суду за їх захистом.

Жодних інших поважних причин пропуску строку звернення до суду з вересня 2018 року дотепер, тобто понад 1 рік 6 місяців, позивачем не наведено.

Початок перебігу строку на звернення до суду не може бути пов`язаний з обізнаністю чи необізнаністю позивача про окремі підстави позову, тобто окремі фактичні та/або юридичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача, а розпочався для нього з часу, коли ОСОБА_1 дізнався або повинне був дізнатися про ухвалення відносно нього оскаржуваного рішення.

Невжиття ним активних дій протягом понад 1 року та 6 місяців (від часу отримання листа з Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" №568/09/18, яким оскаржуване в даній справі рішення МСЕК залишено без змін) свідчить про пасивність поведінки у здійсненні захисту прав.

Суд при вирішенні питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з оскарженням рішення Рівненської обласної МСЕК №1 від 26.06.2018 ще раз повторює загальновідомий постулат про те, що право на звернення до суду не є абсолютним чи безмежним, а може бути регламентованим. ОСОБА_1 був вільним у виборі способу захисту свого порушеного права і за бажанням міг скористатися правом на оскарження вищевказаного рішення відповідача у строк, передбачений нормативним процесуальним положенням.

Факт неодноразового звернення позивача до Міжрайонної спеціалізованої психо-неврологічної МСЕК, Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи та Управління Охорони здоров`я з аналогічних питань та отримання ним листа-відповіді від 24.10.2019, не може визнаватися тією непереборною обставиною, явищем чи фактором, що завадили позивачу з дотриманням установлених законом строків звернутися до належного суду з позовом у всиновлений строк після отримання рішення з вересня 2018 року. Протягом всього часу позивачем не надано доказів того, що відповідачем чинилися перешкоди в наданні доступу до оскаржуваного рішення. Не доведеною ним також, що відповідач у будь-який інший спосіб не надав інформацію щодо прийнятого ним рішення.

Вказана позиція узгоджується з правовим висновком висловленим ВП ВС у справі № 9901/601/19 (Провадження № 11-49заі20) від 01.04.2020.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу, тобто, якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, не надано доказів поважності причин пропуску такого строку, позовну заяву належить залишити без розгляду.

Керуючись статтями 183, 240, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Суддя Махаринець Д.Є.