Справа № 428/948/20
Суддя: Юзефович І. О.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/948/20
Провадження №2-а/428/181/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020р. Сєвєродонецький міський суд

Луганської області в складі:

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Луганській області Іванцова Дениса Олександровича про визнання дії протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2043977 від 30.01.2020р.,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до інспектора батальйону №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Луганській області Іванцова Дениса Олександровича про визнання дії протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2043977 від 30.01.2020р., мотивуючи вимоги тим, що 30.01.2020р. відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2043977 від 30.01.2020р. за порушення ОСОБА_1 вимог законодавства, а саме керуючи т/з CHEVROLET AVEO, д.н. НОМЕР_1 , 30.01.2020р. о 11 год. 58 хв. в м. Сєвєродонецьк, просп. Центральний, буд.46, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України. Позивач вважає, що відповідач не дослідивши повно і об`єктивно усіх обставин у їх сукупності, та не давши їм належної оцінки, в порушення положень КУпАП передчасно дійшов до висновку про винуватість позивача та виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Під час розгляду справи відповідач не дав позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, не дав можливості скористатись послугами адвоката. Тому, Долгобородов С .М. звернувся з адміністративним позовом до суду і просить суд визнати дії протиправними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2043977 від 30.01.2020р.

Позивач ОСОБА_1 у вступному слові позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач інспектор батальйону №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Луганській області Іванцов Д.О. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучення відеоматеріалів правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріалами справи встановлено, а сторонами не оспорюється, що інспектором батальйону №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Луганській області Іванцовим Д.О. постановою серії ЕАК №2043977 від 30.01.2020р. у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, до позивача ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн., оскільки ним було встановлено порушення вимог п. 8.7.3 (е) ПДР України, а саме: ОСОБА_1 керуючи т/з CHEVROLET AVEO, д.н. НОМЕР_1 , 30.01.2020р. о 11 год. 58 хв. в м. Сєвєродонецьк, просп. Центральний, буд.46, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Розділом 8 ПДР України встановлені правила регулювання дорожнього руху.

Так, відповідно до вимог п.8.7.3 розділу 8 «Регулювання дорожнього руху» Правил дорожнього руху, сигнали світлофора мають такі значення: (ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; (е) - червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1,4 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог відповідач надав суду відеозаписи «», « НОМЕР_2 », « НОМЕР_3 », « НОМЕР_4 », які були досліджені у судовому засіданні.

З наданих відеозаписів вбачається, що позивач ОСОБА_1 керуючи т/з CHEVROLET AVEO, д.н. НОМЕР_1 , 30.01.2020р. в м. Сєвєродонецьк, просп. Центральний, буд.46, проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

Аналізуючи дані відеозапису, суд приходить до висновку, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки дійсно керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, чим порушив Правила дорожнього руху України.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд приходить до висновку, що під час розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 відповідачем був встановлений факт вчинення адміністративного правопорушення, встановлено, що це правопорушення скоїв ОСОБА_1 і він підлягає адміністративній відповідальності, з урахуванням встановлених обставин справи винесено постанову, якою накладено штраф в розмірі 425грн. у відповідності до вимог ч.2 ст.122 КУпАП.

Разом з цим, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що йому не дали можливості в повному обсязі скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП, оскільки позивач не зазначив яким чином обмежили його права та яким саме правом йому не дали скористатися.

Стосовно не надання достатнього проміжку часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, суд зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження його бажання скористатися правовою допомогою, доказів того, що він надав відповідачу відповідне клопотання, а також доказів того, що позивач просив надати час для підготовки до розгляду справи.

Отже, суд вважає, що посилання позивача на те, що оскаржувана постанова винесена інспектором УПП в порушення вимог законодавства є безпідставними, у зв`язку з чим позов з цих підстав не підлягає задоволенню.

Оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що відповідач виконав свій процесуальний обов`язок, передбачений ч. 2 ст.77 КАС України, та надав суду докази того, що позивач дійсно скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП України, та докази правомірності прийнятого ним рішення.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і відмовляє в їх задоволенні через необґрунтованість.

Відповідно до ст. 139 КАС України з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 21, 73-77, 139, 194, 229, 241-246, 286, 292-293, 295, 297 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_6 ) до інспектора батальйону №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Луганській області Іванцова Дениса Олександровича (місцезнаходження: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, 8) про визнання дії протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2043977 від 30.01.2020р.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя