Справа № 440/1113/20
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 травня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1113/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні клопотання позивача про витребування доказів у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії -

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області) про: визнання протиправним та скасування рішення Миргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 29 серпня 2019 року №20 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яке є правонаступником Миргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, призначити та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком з 02 квітня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року у справі №541/1821/18 відповідачем повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 02 квітня 2017 року №548 щодо призначення пенсії за віком. Однак, рішенням №20 від 29 серпня 2019 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують в установленому законом порядку місце проживання (реєстрації) в Україні. Позивач вважає спірне рішення відповідача незаконним та таким, що порушує права позивача, оскільки повторна відмова винесена без урахування висновків рішення суду у справі №541/1821/18, яке набрало законної сили.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/1113/20, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, витребувано докази.

18 березня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 51-52/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що проаналізувавши надані документи відповідачем установлено, що в паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 17 березня 2015 року ОСОБА_1 наявна відмітка про прийняття на консульський облік Генерального консульства України в Мюнхені, що підтверджує факт постійного проживання ОСОБА_1 на території Федеративної Республіки Німеччина. Угода між урядом України і урядом Федеративної Республіки Німеччини про співробітництво в галузі пенсійного забезпечення на даний час відсутня. Документи, що підтверджують факт проживання гр. ОСОБА_1 на території України відсутні. Тому, з урахуванням висновку Полтавського окружного адміністративного суду у справі №541/1821/18 від 22 жовтня 2018 року відповідачем вирішено відмовити громадянці ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують в установленому законом порядку місце проживання (реєстрації) в Україні.

Учасники справи у судове засідання 28 квітня 2020 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином /а.с. 123-128/. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача /а.с. 119/. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності /а.с. 52/.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначене, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на вищевикладене, суд вирішив розглядати справу за відсутності учасників справи в письмовому провадженні.

У ході розгляду справи судом встановлено, що позовна заява містить клопотання позивача про витребування від Полтавського окружного адміністративного суду матеріалів справи №541/1821/18 для огляду їх в судовому засіданні.

Вирішуючи вказане клопотання позивача витребування доказів у справі, суд виходить з наступного.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною 2 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до частини 3 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

У позовній заяві позивач обґрунтував необхідність витребування справи №541/1821/18 тим, що у цій справі містяться копії документів, які надавалися ним до органу Пенсійного фонду разом із заявою про призначення пенсії.

Водночас, відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 04.03.2020 надано до суду разом із відзивом на позовну заяву копії матеріалів пенсійної справи гр. ОСОБА_1 /а.с. 54-115/, у тому числі, копії документів, що додавалися позивачем до заяви про призначення пенсії.

Таким чином, копії документів, які просить витребувати позивач, на даний час наявні у матеріалах справи.

Копія рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року у справі №541/1821/18 та копія ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року у справі №541/1821/18 також містяться у матеріалах справи.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72, 73, 80, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача про витребування доказів у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.С. Сич