Справа № 200/1835/20-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2020 р. Справа№200/1835/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 03.12.2019 року звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком згідно з частиною 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, рішенням № 6284 відповідач відмовив у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю підтвердження пільгового стажу. До пільгового стажу за списком № 2 не зараховано період роботи з 01.07.2004 року по 19.01.2005 року на посаді електрозварника ручного зварювання в ВАТ «Красноармійський динасовий завод», оскільки відповідно до наказу про атестацію робочих місць дана посада не вказана.

Позивач зазначає, що в наказі про атестацію робочих місць № 103 від 22.02.2000 року під номером 9 вказана посада - «електрозварник», яка має позицію 19906. Таку саму позицію має посада «електрозварник ручного зварювання» в постанові КМУ № 162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». Тобто, в наказі про атестацію правильно зазначена позиція посади 19906, але, через недогляд посадових осіб підприємства, неправильно зазначена назва посади - «електрозварник», замість вірної - «електрозварник ручного зварювання». Окрім того, в довідці по підтвердження пільгового стажу за № 151 від 21.10.2019 року вказано, що професія «електрозварник ручного зварювання» належить до робіт, передбачених списком № 2.

Відповідач також частково зарахував період роботи з 17.10.2018 року по 03.12.2019 року, оскільки підприємство частково сплатило збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Позивач вважає, що не може нести відповідальність за несплату роботодавцем внесків з єдиного соціального страхування та таким чином позбавлятись конституційного права на пенсійне забезпечення

В зв`язку з вищенаведеним, ОСОБА_1 не погоджується з прийнятим рішенням та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 6284;

- зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянути заяву від 03.12.2019 року про призначення пенсії за віком згідно з частиною 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з зарахуванням до пільгового стажу за списком № 2 періоду роботи з 01.07.2004 року по 19.01.2005 року у ВАТ «Красноармійський динасовий завод» та з 17.10.2018 року по 03.12.2019 року у ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська».

Ухвалою від 10 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляд та відкрито спрощене позовне провадження по справі.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого підтвердив викладені позивачем обставини справи. Покровське управління Фонду вважає, що діяло в межах та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України, та 09.01.2020 року прийняло законне рішення № 6284 про відмову у призначенні пенсії. Пільговий стаж позивача відсутній в зв`язку з не зарахуванням періоду роботи з 01.07.2004 року по 19.01.2005 року у ВАТ «Красноармійський динасовий завод», оскільки займана посада відсутня в наказі про атестацію робочих місць № 103 від 22.02.2000 року, та частковим зарахуванням періоду роботи з 17.10.2018 року по 31.01.2019 року у ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», в зв`язку з несплатою підприємством страхових внесків з лютого 2019 року.

Таким чином, страховий стаж позивача склав 23 роки 17 днів, в тому числі 9 років 8 місяців 13 днів за списком № 2, що не відповідає нормам статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не дає право на призначення пенсії.

Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

З`ясовуючи, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

03.12.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з пакетом необхідних документів (а.с.41).

Рішенням № 6284 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю підтвердження стажу на пільгових умовах згідно з пунктом 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (а.с.9-11).

До пільгового стажу роботи за списком № 2 не зараховано період роботи з 01.07.2004 року по 19.01.2005 року у ВАТ «Красноармійський динасовий завод» електрозварником ручного зварювання, оскільки вказана професія відсутня в наказі про атестацію робочих місць № 103 від 22.02.2000 року.

Вказана робота позивача підтверджується як записом в трудовій книжці НОМЕР_3 від 01.11.1985 року, так і виданою довідкою про пільговий характер роботи № 151 від 21.10.2019 року за період з 01.07.204 року по 10.01.2006 року (14, 17-23).

Окрім того, в довідці № 151 зазначено, що професія «електрозварник ручного зварювання» передбачена списком № 2 на підставі пільгових списків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України та наказів про атестацію робочих місць.

Наказом про атестацію робочих місць ВАТ «Красноармійський динасовий завод» № 103 від 22.02.2000 року затверджено список виробництв, робіт, професій, посад та показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, де під номером 9 вказана професія - «електрозварник», яка має позицію 19906 (а.с.12-13).

Наказом про атестацію робочих місць ВАТ «Красноармійський динасовий завод» № 54 від 20.01.2005 року затверджено список виробництв, робіт, професій, посад та показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, де під номером 8 вказана професія - «електрозварник ручної зварки», розділ ХХХІІІ, позиція 33 (а.с.15-16).

Також судом встановлено, що згідно з даними індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5 ОСОБА_1 підприємством ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» сплачено заробітну плату, але не перераховано страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01.02.2019 року (а.с.51-53).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону України № 1058, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України № 1058 визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Приписами частини 4 статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Нормами статті 114 Закону № 1058-IV визначено особливості призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону (частина 1 статті 114 Закону №1058-IV).

Пункт 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV зазначає, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України №1058-ІV, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Розділом 2 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; атестація робочого місця.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 3 статті 44 Закону № 1058-IV та пункту 4.2 розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 - органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383).

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ (пункт 8 Порядку № 442).

Як випливає із зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно зі статтею 20 Закону № 1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону № 1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

З урахуванням нормативного регулювання спірних відносин суд дійшов таких висновків.

З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для відмови у призначені пенсії відповідачу стало не зарахування до пільгового стажу роботи за списком №2 періоду роботи з 01.07.2004 року по 19.01.2005 року у ВАТ «Красноармійський динасовий завод» електрозварником ручного зварювання, оскільки вказана професія відсутня в наказі про атестацію робочих місць № 103 від 22.02.2000 року.

Постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад та показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення. В розділі XXXIII. ЗАГАЛЬНІ ПРОФЕСІЇ з кодом 23200000, вказана професія «електрозварники ручного зварювання» -19906.

Отже, проведення атестації робочих місць на підприємстві ВАТ «Красноармійський динасовий завод», з прийняттям наказу № 103 від 22.02.2000 року, здійснювалось на підставі затвердженого постановою КМУ № 162 списку № 2, та містить назву професії «електрозварник» під тим самим кодом.

Окрім того, в виданій підприємством довідці № 151 про підтвердження пільгового стажу позивача зазначено, що професія «електрозварник ручного зварювання» передбачена списком № 2, та видана на підставі пільгових списків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України, наказів про атестацію робочих місць, особистої картки форми № П-2 № 5776 книги наказів, лицьових рахунків по заробітній платі, підписана відповідальними особами з печаткою підприємства.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про неточного зазначення професії посадовими особами підприємства при затвердженні списку виробництв, робіт, професій, посад та показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, відповідно до наказу № 103 від 22.02.2000 року.

В даному випадку, відповідачем не надано жодного доказу того, що він скористався наданими повноваженнями, передбаченими частиною 3 статті 44 Закону №1058-ІV, щодо перевірки достовірності поданих підприємством відомостей про розбіжності в даних наказу про атестацію та довідки на підтвердження пільгового стажу позивача.

Необґрунтованим є також не зарахування відповідачем періоду роботи позивача у ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» в зв`язку з несплатою підприємством страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з лютого 2019 року.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені в статті 11 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами. Механізм обов`язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ.

Статтею 113 Закону №1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до статті 106 Закону №1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює позивач, так як саме воно нараховує страхові внески із заробітної плати застрахованої особи. Тобто, наявність заборгованості перед Пенсійним фондом України зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Оскільки основний документ, що підтверджую трудову діяльність позивача є трудова книжка, яка містить належні записи про стаж роботи за списком №1, орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував спірний період роботи позивача до пільгового стажу, що не може бути підставою для обмеження в реалізації конституційного права особи на соціальний захист.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладено, суд дійшов висновку, що відповідач формально розцінив неточності, що містяться в наказі про атестацію робочих місць ВАТ «Красноармійський динасовий завод» № 103 від 22.02.2000 року, не спростував належними та допустимими доказами обґрунтованість відмови у зарахуванні до пільгового трудового стажу спірних періодів роботи позивача.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом скасування рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 6284 від 09.01.2020 року та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні щодо зарахування до пільгового стажу відповідного періоду роботи позивача.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн., наведена сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Центральна, буд. 154, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 6284 від 09.01.2020 року про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 03.12.2019 року з урахуванням висновків суду про призначення пенсії за віком згідно з частиною 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з зарахуванням до пільгового стажу за списком № 2 періоду роботи з 01.07.2004 року по 19.01.2005 року у ВАТ «Красноармійський динасовий завод» та з 17.10.2018 року по 03.12.2019 року у ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Центральна, буд. 154, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 04 травня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.А. Чекменьов