Справа № 280/714/20
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 травня 2020 року Справа № 280/714/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження

за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 )

до - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (юридична адреса: 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158 - Б, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 (далі - позивач) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач з урахуванням уточнених вимог, просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування обмежень граничного розміру при нарахуванні та виплати позивачу пенсію з 01.03.2017;

- зобов`язати відповідача здійснити виплату пенсії позивачу згідно п. 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно - випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою КМУ від 21.07.1992 №418, в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 №713, з 01.03.2017 по теперішній час без обмежень граничного розміру пенсії з урахуванням проведених виплат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418, його розмір пенсії повинен був складати з 01.03.2017 - 12108,96 грн, з 01.03.2018 - 16597,75 грн, з 01.03.2019 - 20711,83 грн, але відповідачем неправомірно обмежено розмір пенсії сумою у 2017 році - 10740,00 грн, з 01.01.2018 має складати 13730,00 грн, з 01.07.2018 - 14350,00 грн, з 01.12.2018 - 14970,00 грн, з 01.07.2019 - 15640,00 грн. Листом відповідача від 28.11.2019 №121/П-1 позивачу відмовлено у виплаті пенсії без обмеження її виплати, з посиланням на п. 3 ст. 27 Закону України №Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за якою максимальний розмір пенсії, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із позовом.

Ухвалою суду від 05.02.2020 позовну заяву залишено без руху та надано 10-ти денний строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 21.02.2020 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви до 16.03.2020.

У термін, встановлений ухвалою суду від 21.02.2020 позивач усунув недоліки.

Ухвалою суду від 13.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Представник відповідача 06.04.2020 через канцелярію суду (вх. №16124) надав відзив на позовну заяву, зазначивши, що пенсія нарахована і виплачується позивачу згідно із законодавством та документами пенсійної справи. Відповідно до ст. 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" максимальний розмір пенсії, призначеної (перерахованої) згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Також відповідач наполягає на застосуванні статтей 122, 123 КАС України у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. На підставі викладеного, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що з 17.05.2001 ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років як працівнику льотно - випробного складу цивільної авіації, яка в подальшому була перерахована згідно вимог ст.ст. 53, 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788.

В листопаді 2019 року позивач звернувся до Шевченківського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із зверненням щодо правильності виплати пенсійного забезпечення.

Листом від 28.11.2019 №121/П-1 відповідач повідомив , що відповідно до пункту 3 ст. 27 Закону 1058 максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740 гривень. Після перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно - випробного складу» від 21.07.1992 № 418 з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення зміни до п. 7 порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно - випробного складу цивільної авіації» від 09.08.2005 № 713 розмір пенсії позивача склав з 01.03.2017 - 12956,53 грн, після обмеження - 10740,00 грн; з 01.03.2018 - 17759,48 грн, після обмеження - 13730,00 грн; з 01.03.2019 - 22161,52 грн, після обмеження - 14970,00 грн.

Спір полягає з приводу правомірності дій відповідача щодо обмеження максимальним розміром (10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність) перерахованої позивачу пенсії з 01 березня 2017 року, яка була призначено до 01.01.2016.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституція України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Щодо строку звернення до суду суд зазначає наступне.

Адміністративний суд не може застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду як підставу відмови у задоволенні позову у справах з вимогами, пов`язаними з виплатою компенсаторної складової доходу, та у справах з вимогами, пов`язаними з виплатою доходу як складової конституційного права на соціальний захист, до якого належить, зокрема, й пенсія.

Аналогічне застосування норм права відображено у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №646/6250/17 (адміністративне провадження №К/9901/261/18).

Таким чином, позивачем не пропущено строк звернення з позовом до адміністративного суду.

Між сторонами не має спору щодо підстав та дати здійснення перерахунку пенсії позивача. Також немає спору щодо розміру пенсії, визначеного внаслідок перерахунку.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05 листопада 1991 року встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 передбачено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до змісту частини першої статті 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають, зокрема окремі категорії працівників авіації та льотно-випробного складу.

Згідно з п. 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 9 серпня 2005 року №713, у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. Коли розмір пенсії, обчислений із заробітку, визначеного відповідно до цього пункту, менший ніж розмір пенсії до перерахунку, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Отже, законодавством, передбачено право позивача на перерахунок його пенсії в разі збільшення, середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня.

Статтею 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08.07.2011 (надалі - Закон № 3668-VI) встановлено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону № 1058-IV та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам встановлюється законодавством незалежно від дати призначення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання). Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Наведені норми кореспондуються з положеннями частини третьої статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII), відповідно до якої максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Буквальний та системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вони не звужують зміст вже набутих прав пенсіонерів, розмір призначеної пенсії яких більший зазначеного максимального розміру. Водночас запроваджують обмеження щодо розміру призначених та перерахованих пенсій, зокрема, відповідно до законів № 1788-ХІІ.

Отже, вказана норма Закону №3668-VI стосується виплат пенсії, призначеної до 01.10.2011, та розмір якої перевищував встановлений цим Законом її максимальний розмір. Виплата таких пенсій здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії.

Таким чином, вказана норма жодним чином не встановлює скасування обмеження максимального розміру пенсій, призначених до набрання чинності Законом №3668-VI, у тому числі і не скасовує обмеження розміру пенсії позивача, а лише визначає, що до моменту, коли розмір пенсії не відповідатиме встановленому максимальному розміру, виплата такої пенсії здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків.

У цій справі спір стосується розміру перерахованої пенсії.

Однак, за наведеними вище законодавчими положеннями виплата перерахованої пенсії обмежується указаним максимальним розміром.

Слід зазначити, що згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 01.01.2017 становить 1247 грн.

Згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 01.01.2018 становить 1373 грн.

Згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 01.01.2019 становить 1497 грн.

Як встановлено матеріалами адміністративної справи, відповідач щорічно здійснював її перерахунок, а саме, після проведеного перерахунку станом на 01.03.2017 та з урахуванням вимог ст. 53 Закону №1788 щодо обмеження розміру пенсії двома з половиною величинами середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія, склав 12956,53 грн (5182,61 * 2,5; де 5182,61 - це середня заробітна плата за 2016 рік). Розмір пенсії до виплати був обмежений максимальним розміром відповідно до вимог ч.3 ст. 27 Закону №1058, ч. 3 ст. 85 Закону № 1788 та склав 10740,00 грн.

Розмір пенсії позивача після проведеного перерахунку станом на 01.03.2018 та з урахуванням вимог ст. 53 Закону №1788 щодо обмеження розміру пенсії двома з половиною величинами середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія, склав 17759,48 грн. Розмір пенсії до виплати був обмежений максимальним розміром відповідно до вимог ч.3 ст. 27 Закону №1058, ч. 3 ст. 85 Закону № 1788 та склав 13730,00 грн.

Розмір пенсії позивача після проведеного перерахунку станом на 01.03.2019 та з урахуванням вимог ст. 53 Закону №1788 щодо обмеження розміру пенсії двома з половиною величинами середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія, склав 22161,52 грн. Розмір пенсії до виплати був обмежений максимальним розміром відповідно до вимог ч.3 ст. 27 Закону №1058, ч. 3 ст. 85 Закону № 1788 та склав 14970,00 грн.

Суд зазначає, що здійснення відповідачем щорічного перерахунку пенсії позивача, в порушення прямої заборони, встановленої п. 2 абз. 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VІ, не породжує у пенсіонера права на отримання пенсії в розмірі, який розраховано з порушенням норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини. При цьому не відбулось звуження обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавлення його права на соціальний захист.

В той же час, встановлені п. 2 р. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VІ обмеження максимальним розміром, що становить 10740,00 грн, до позивача не застосовуються.

Враховуючи зазначене, позивачу пенсія була призначена раніше, а спір стосується розміру перерахованої пенсії. Однак, за наведеними законодавчими положеннями виплата перерахованої пенсії обмежується указаним максимальним розміром.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 205/8204/16-а та від 31.01.2019 у справі № 285/933/16-а.

Щодо посилання позивача про необхідність застосування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 03.10.2018 у справі № 127/4267/17 необхідно зазначити, що у даній адміністративній справі є інший предмет позову, тому суд не може врахувати висновки суду по справі №127/4267/17.

Посилання позивача у позові на те, що він отримує пенсію з 2001 року, а тому дія положень Закону України 24 грудня 2015 року № 911-VIII щодо визначення максимального розміру пенсії до нього не застосовується в силу пункту 2 Прикінцевих положень цього Закону, суд відхиляє з огляду на таке.

Так, відповідно до Закону України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину третю статті 27 доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Однак, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII від 06.12.2016, який набрав чинності з 01.01.2017, у частині третій статті 27 слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

При цьому, Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII від 06.12.2016 вже не містили застережень про те, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 1 січня 2016 року або з 1 січня 2017 року.

Отже, зазначеним Законом скасовано період застосування частини 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" саме з січня 2016 року.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин частина третя статті 27 мала таку редакцію: "Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

В свою чергу, вказана вище норма не має виключень щодо особливостей виплати пенсії з обмеженням верхньої межі: внаслідок первинного призначення або після проведеного перерахунку.

За таких обставин, колегія судв не вбачає в діях відповідача порушень прав позивача, які підлягають судовому захисту.

Згідно з частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи у здійсненні перерахунку пенсії позивача з 01.03.2017, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено повністю, суд не вирішував питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246 та 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158 - Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано суддею 06.05.2020.

Суддя Р.В. Сацький