Справа № 460/529/20
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2020 року м. Рівне №460/529/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вараської міської ради Рівненської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Вараської міської ради Рівненської області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незатвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :01:004:0057, площа - 0,0311 га, за рахунок земель житлової та громадської забудови; зобов`язати відповідача затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :01:004:0057, площа - 0,0311 га, за рахунок земель житлової та громадської забудови.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивачу на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці, яка не приватизована. На підставі заяви ОСОБА_1 від 08.07.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Землевпорядна компанія «Юрземгеопроект» виготовлена Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель в споруд (присадибна ділянка) (земельна ділянка розташована в АДРЕСА_2 ). Позивач звернувся до органу місцевого самоврядування з клопотанням та Технічною документацією про її затвердження. За результатами розгляду на пленарних засіданнях ради такого клопотання, рішення по суті не прийняте через не набрання необхідності кількості голосів депутатів. Позивач вказує, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, що виразилася у неприйнятті відповідного рішення. просив задовольнити позов повністю.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що відповідач не допускав протиправної бездіяльності щодо розгляду клопотання позивача про затвердження Технічної документації, оскільки щодо розгляду та вирішення даного питання було розроблено проєкт рішення від 13.11.2019 №1721 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 ». Проте, даний проект рішення не був прийнятий по суті через не набрання необхідності кількості голосів депутатів. Відповідач вказує, що орган місцевого самоврядування є колегіальним органом, до складу якого входять обрані представники - депутати. Вараська міська рада не має жодних засобів впливу на депутатів міської ради щодо їх позиції по голосуванню за певні проєкти рішень. Просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою суду від 03.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 25.02.2020.

Ухвалою суду від 25.02.2020 постановлено викликати до суду в якості свідка - міського голову Вараської міської ради Рівненської області ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 25.02.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10.03.2020.

Ухвалою суду від 10.03.2020 судове засідання відкладене за клопотанням відповідача на 31.03.2020.

Судове засідання, призначене на 31.03.2020, не відбулося через перебування головуючого судді на лікарняному у період з 30.03.2020 по 11.04.2020 включно.

Ухвалою суду від 13.04.2020 справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 05.05.2020.

30 березня 2020 року позивач подав до суду заяву про відмову від виклику свідка та про розгляд справи у порядку письмового провадження.

31 березня 2020 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

За правилами частини третьої статті 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження, оскільки потреба заслухати свідка чи експерта відсутня.

За приписами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Між громадянином ОСОБА_3 (Дарувальник) та громадянином ОСОБА_1 (Обдарований) укладено Договір дарування від 19.05.2017, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Наумовою Н .Г . (реєстраційний номер 290), відповідно до якого Дарувальник передає Обдарованому 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а Обдарований приймає у власність зазначену частку житлового будинку; опис майна: житловий будинок (літера А-1), об`єкт нерухомості загальною площею 127,5 кв. м., житловою площею 66,3 кв. м. (а.с. 14).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.05.2017 ОСОБА_1 є власником 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16).

Між громадянином ОСОБА_3 (Дарувальник) та громадянином ОСОБА_1 (Обдарований) укладено Договір дарування від 16.06.2017, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Наумовою Н.Г. (реєстраційний номер 350), відповідно до якого Дарувальник передає Обдарованому 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а Обдарований приймає у власність зазначену частку житлового будинку; опис майна: житловий будинок (літера А-1), об`єкт нерухомості загальною площею 127,5 кв. м., житловою площею 66,3 кв. м. (а.с. 17).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.06.2017 ОСОБА_1 є власником 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 19).

У Договорі дарування від 19.05.2017 та у Договорі дарування від 16.06.2017 зазначено, що житловий будинок розташований на земельній ділянці, яка на момент укладання правочинів не належить Дарувальнику на праві власності, а перебуває в землях запасу Вараської міської ради Рівненської області.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 08.07.2019 (а.с. 30) Товариством з обмеженою відповідальністю «Землевпорядна компанія «Юрземгеопроект» виготовлена Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель в споруд (присадибна ділянка) (земельна ділянка розташована в АДРЕСА_2 ) (далі іменується - Технічна документація) (а.с. 25).

22 жовтня 2019 року позивач звернувся до Вараської міської ради із клопотанням про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у власність.

13 листопада 2019 року на офіційному сайті Вараської міської ради був розміщений проєкт рішення №1721 сьомого скликання Вараської міської ради Рівненської області про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0311 га громадянину ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (землі житлової та громадської забудови), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 24).

29 листопада 2019 року відбулося пленарне засідання тридцять сьомої сесії Вараської міської ради сьомого скликання, на якому включено до порядку денного під номером 21 питання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з протоколу №37 (а.с. 75).

Відповідно до протоколу №37 за проєкт рішення №1721 голосували: «за» - 11, «проти» - 0, «утрималися» - 3; вирішили: Рішення не прийнято.

20 грудня 2019 року відбулося пленарне засідання позачергової тридцять восьмої сесії Вараської міської ради сьомого скликання на якому включено до порядку денного питання під номером 33 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з протоколу №38 (а.с. 76).

Відповідно до протоколу №38 за проєкт рішення №1721 голосували: «за» - 12, «проти» - 0, «утрималися» - 3; вирішили: Рішення не прийнято.

Позивач зазначає, що відповідне рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 фактично не прийняте органом місцевого самоврядування по причині не голосування депутатами з даного питання, що є протиправною бездіяльністю.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про землеустрій» №858-IV від 22.05.2003 (далі іменується - Закон України №858-IV), документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

За правилами пунктів «г» та «і» частини другої статті 25 Закону України №858-IV, види документації із землеустрою: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Частиною сьомою статті 55 Закону України №858-IV встановлено, що у разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України (у випадках, передбачених законом).

Відповідно до частини восьмої статті 55 Закону України №858-IV, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється без надання дозволу Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, у разі передачі:

а) у власність чи користування земельної ділянки державної чи комунальної власності, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано. Така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку;

б) у користування земельної ділянки державної чи комунальної власності, що перебуває в постійному користуванні підприємств, установ, організацій, на якій розташоване нерухоме майно (будівля, споруда), яке є об`єктом державно-приватного партнерства (концесії). Така технічна документація розробляється на замовлення державного партнера (концесієдавця).

З наведеного слідує, що законодавець відносить проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до різних за своєю суттю документів із землеустрою.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а тому в силу норм статті 55 Закону України №858-IV замовив самостійно розроблення Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), без надання дозволу органом місцевого самоврядування.

Відповідно до частини десятої статті 55 Закону України №858-IV, Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом); г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем; ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території); д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); є) копію правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об`єкти зареєстровані); ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт; з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів); и) кадастровий план земельної ділянки; і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , присвоїний кадастровий номер :01:004:0057; цільове призначення - 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель - Землі житлової та громадської забудови (а.с. 20).

Технічна документація містить Акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, підписаний О.В. Єсіповим, головою Вараської міської ради - Анощенком С.І. та інженером-землевпорядником - М.В.Войтович (а.с. 58).

Таким чином, вид технічної документації із землеустрою відповідає встановленій меті - приватизації земельної ділянки, на якій розташований будинок, який належить на праві власності позивачу.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України №2768-III від 25.10.2001 (далі іменується - ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 116 ЗК України).

За правилами частини першої статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 186 ЗК України, Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується: Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності; власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР від 21.05.1997 (далі іменується - Закон України №280/97-ВР), виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з частиною першою статті 46 Закону України №280/97-ВР, сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Частиною першою статті 47 Закону України №280/97-ВР визначено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

На підставі частини 4 статті 47 Закону України №280/97-ВР постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Відповідно до частин 1-3 статті 59 Закону України №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

З системного аналізу зазначених норм вбачається, що за результатами розгляду клопотання про затвердження Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орган місцевого самоврядування приймає одне із рішень: про затвердження або про відмову у затвердженні. При цьому, зважаючи на норми Закону України №280/97-ВР, таке рішення приймається на пленарних засіданнях.

З матеріалів справи вбачається, що клопотання позивача про затвердження Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у власність, двічі виносилося на розгляд органу місцевого самоврядування.

За результатами такого розгляду рішення по суті клопотання не прийняте.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи - невиконання державним органом зобов`язань, які необхідно виконати.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

За приписами статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «належного урядування».

Принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (див. рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Суд зазначає, що неприйняття відповідачем відповідного рішення за результатами розгляду клопотання є недопустимим у відповідності до змісту та сутності принципів верховенства права та законності, а також порушує конституційні права позивача щодо розгляду його звернення по суті органом місцевого самоврядування.

Неприйняття відповідачем жодного рішення за клопотаннями позивача у строк, визначений нормами ЗК України, ставить його у правову невизначеність, що є недопустимим.

У даному випадку має місце протиправна бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо належного розгляду по суті клопотання позивача про затвердження Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у власність, та прийняття відповідного рішення.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що орган місцевого самоврядування є представницьким колегіальним органом, який складається з обраних представників (депутатів), та не може примушувати їх голосувати відповідним чином за певні проєкти. Суд зазначає, що це не є підставою для звільнення від обов`язку органу місцевого самоврядування у порядку та строки, визначені нормами чинного законодавства, розглядати відповідні клопотання по суті та приймати рішення.

Таким чином, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо прийняття рішення за клопотанням ОСОБА_1 про затвердження Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель в споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0057, площею 0,0311 га за рахунок земель житлової та громадської забудови, підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Вараської міської ради Рівненської області затвердити Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та відведення земельної ділянки у власність, суд зазначає наступне.

За правилами частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частинами 3, 4 статті 245 КАС України встановлено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження можуть закріплюватися в нормативно-правових актах, проектах нормативно-правових актів такими способами:

1) за допомогою оціночних понять, наприклад: «за наявності поважних причин орган вправі надати …», «у виключних випадках особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може дозволити…», «рішення може бути прийнято, якщо це не суперечить суспільним інтересам…» тощо;

2) шляхом перерахування видів рішень, що приймаються органом (особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), не вказуючи підстав для прийняття того чи іншого рішення або шляхом часткового визначення таких підстав;

3) шляхом надання права органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) при виявленні певних обставин (настанні конкретних юридичних фактів) приймати чи не приймати управлінське рішення залежно від власної оцінки цих фактів;

4) за допомогою нормативних приписів, що містять лише окремі елементи гіпотези чи диспозиції правової норми, що не дозволяють зробити однозначний висновок про умови застосування нормативного припису або правові наслідки застосування такого припису.

Стосовно дискреційних повноважень, суд, за наслідками аналізу вказаних положень, зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

Суд зазначає, що зобов`язання відповідача затвердити Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та відведення земельної ділянки у власність, не являтиметься втручанням у дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування.

Проте, у даному випадку належним способом захисту буде зобов`язання відповідача повторно розглянути подане позивачем клопотання про затвердження Технічної документації, та прийняти відповідне рішення по суті у порядку та строки, встановлені нормами чинного законодавства, оскільки відповідачем рішення за результатами розгляду клопотання по суті не прийняте.

Правова позиція з даного питання викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №832/59/17 (провадження №К/9901/32364/18).

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дій у порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання повторно розглянути клопотання позивача про затвердження Технічної документації у порядку та строки, визначені нормами ЗК України.

За правилами частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 420,40 грн., сплачена відповідно до квитанції від 28.01.2020 №0.0..1, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Вараської міської ради Рівненської області (34400, Рівненська область, місто Вараш, Майдан Незалежності, 1; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Вараської міської ради Рівненської області щодо неприйняття рішення за клопотанням ОСОБА_1 від 22 жовтня 2019 року про затвердження Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель в споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0057, площею 0,0311 га за рахунок земель житлової та громадської забудови.

Зобов`язати Вараську міську раду Рівненської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 22 жовтня 2019 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель в споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0057, площею 0,0311 га за рахунок земель житлової та громадської забудови, та прийняти відповідне рішення по суті такого клопотання, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Вараської міської ради Рівненської області затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель в споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0057, площею 0,0311 га за рахунок земель житлової та громадської забудови - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Вараської міської ради Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 05 травня 2020 року.

Суддя Недашківська К.М.