Справа № 160/10739/19
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Державного підприємства «Дніпровський державний цирк» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Державне підприємство «Дніпровський державний цирк» звернулося до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області із позовними вимогами, в якому просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем проведено податкову перевірку ДП «Дніпровський державний цирк» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Фентазіленд», за результатами якої складено акт, на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Позивач зазначає, що перевіряючими під час проведення перевірки, не надано належної оцінки наявним первинним документам. Господарські операції із контрагентом позивача, підтверджені належними первинними документами, які підтверджують формування показників податкової звітності та відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку підприємства. Також позивач зазначає, що ним надавалися копії всіх необхідних первинних документів для проведення податкової перевірки по взаємовідносинам із контрагентом ТОВ «Фентазіленд».
Відповідач з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з огляду на те, що господарські взаємовідносини ДП «Дніпровський державний цирк» із контрагентом ТОВ «Фентазіленд» не направлені на реальне настання правових наслідків, надані під час перевірки первинні бухгалтерські документи не є достовірними доказами факту поставки товарів (надання послуг) позивачу, адже сам факт наявності у позивача податкової/видаткової накладної не є безумовним доказом реальності господарських операцій. Позивачем не доведено, що господарські операції між позивачем та вказаним контрагентом мали, реальний зміст, а первинні документи надані до перевірки свідчать про їх формальне складення без наявності мети повно та всебічно фіксувати здійснювану господарську операцію.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Першим днем для прийняття рішення по даній справі є 16.02.2020 - вихідний день (неділя), у зв`язку з чим, дане рішення прийнято першим робочим днем - 17.02.2020р.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 29.05.2019 по 04.06.2019 ГУ ДФС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП «Дніпровський державний цирк» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Фентазіленд». Перевірка проводилась на підставі наказу ГУ ДФС від 29.05.2019 №3145-п.
Відповідно до висновку Акту перевірки встановлені наступні порушення ДП «Дніпровський державний цирк»: п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 221666,67 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість за січень 2018 року в сумі 221666,67 грн.
Також судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Фентазіленд» (виконавець) укладено договір від 11.12.2017 року № 98, про надання послуг з організації та проведення новорічної циркової вистави «В королівстві цирку», за умовами якого замовник запрошує, а виконавець направляє для роботи у циркових програмах, які будуть представлені на манежі Підприємства згідно графіку вистав.
Відповідно до умов договору, до обов`язків замовника входило, у тому числі: надання допомоги у розвантаженні циркового реквізиту, декорацій, багажу; забезпечення учасників програми проживанням у будинку артистів цирку та інше.
Вказаний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання Сторонами і діє до повного та належного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань.
Зазначені роботи були виконані в повному обсязі, про що свідчить Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 15.01.2018 року №2, завірений належним чином.
ДП «Дніпровський державний цирк» до складу податкового кредиту включено суми ПДВ у розмірі 221666,67 грн. згідно податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2018 року 16.02.2018.
До договору сторонами складено Додаток №1 та Додаток №2, в яких перелічено які саме артисти з якими цирковими номерами будуть направлені до Підприємства для проведення вистав.
Операції з ТОВ «ФЕНТАЗІЛЕНД» за період січень 2018 року по договору Договір №98 від 11.12.2017 згідно картки рахунку 631 відображені ДП «Дніпровський державний цирк» в бухгалтерському обліку наступним чином: Д-т 93 К-т 631 - 1 108 333,33 грн.; Д-т 6441 К-т 631 -221 666,67 грн.; Д-т б31 К-т 311 - 1 330 000,0 грн.
Згідно картки рахунку 631 за період січень 2018 року заборгованість між ДП «Дніпропетровський державний цирк» та ТОВ «Фентазіленд» станом на 31.01.2018 відсутня.
Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.
В акті перевірки позивача зазначено, що згідно наданого до перевірки штатного розкладу станом на 01.01.2018р. на підприємстві працювало 118 осіб.
- перебуває на обліку в 403 ГУ ДФС у Дніпропетровській обл. (м.Кам`янське);
- керівник та головний бухгалтер підприємства - ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 );
- стан платника: 0 - платник податків за основним місцем обліку;
- основний вид діяльності: _90.01-театральна та концертна діяльність;
- свідоцтво платника ПДВ №200334885 від 0.1.05.2017 - діюче;
- остання податкова декларація з ПДВ - подана 10.07.2018 за червень 2018 року;
- податкова звітність подана ТОВ «ФЕНТАЗІЛЕНД» до податкового органу підписана директором та головним бухгалтером в одній особі ОСОБА_1 ;
- відповідно до показників Фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 2017 рік, у ТОВ «ФЕНТАЗІЛЕНД» відсутні основні засоби. Податкова декларація з податку на прибуток за 2017 рік не подавалася;
- у 2019 році підприємство не звітує.
П.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення за агентськими договорами.
За визначенням, наведеним у п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Пунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Згідно п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені статті 198 Податкового кодексу України.
Згідно із п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.
Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Таким чином, наведеними нормами матеріального права визначено підстави для формування платником податкового кредиту і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції наслідком якої є поставка товару (робіт, послуг), сплата (нарахування) ПДВ, у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Аналіз правових норм свідчить про те, що податкова накладна як звітний податковий документ, що є підставою для включення покупцем у податковому обліку до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених (нарахованих) у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), що підлягають використанню в його господарській діяльності, має таке юридичне значення при обов`язковій умові нарахування податку та виписування податкової накладної особою, яка зареєстрована як платник податку на додану вартість у порядку, встановленому Податковим кодексом України.
Частиною 2 статті 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається саме на відповідача (якщо він заперечує проти адміністративного позову).
Факт реальності здійснення вищевказаних господарських операцій між позивачем та ТОВ «Фентазіленд» підтверджується первинними документами, які містяться в матеріалах справи і які досліджені судом, а саме: - договір про надання послуг з організації новорічного культурно-масового заходу №98 від 11.12.2017р. укладений між позивачем та ТОВ «Фентазіленд»; Додатки до договору №1, №2, №3; Картка рахунку 631; Акт надання послуг №2 від 15.01.2018р.
При цьому, доказів порушень відображення вищевказаних господарських операцій в бухгалтерському та податковому обліку позивача акт перевірки не містить, що свідчить про правомірність відображення господарських операцій з придбання товарів/послуг у бухгалтерському та податковому обліку позивача і спричинення реальних змін майнового стану платника податків.
Також податковим органом зазначено, що встановлено ряд підприємств котрі використовуються злочинним угрупуванням з метою прикриття незаконної діяльності та ухилення від сплати податків, серед яких: ТОВ "Делівері Оптторг", ТОВ «Риба торг», ТОВ "Бардо Груп", а також перелічено 16 ухвал різних судів по вказаним кримінальним провадженням.
Ухвала слідчого судді про надання тимчасового доступу до речей і документів, призначення експертизи та арешт майна є вирішенням процесуального питання на стадії досудового слідства кримінального провадження. Ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, призначення експертизи та арешт майна, прийняті на стадії досудового слідства, не відносяться до документів, які підтверджують порушення податкового законодавства юридичними особами. Крім того, означені ухвали судів не стосується ані ДП «Дніпропетровський державний цирк» та ТОВ «Фентазіленд», ані їх посадових осіб.

Таким чином, вказані ухвали не можуть бути доказом порушення ДП «Дніпропетровський державний цирк» та його безпосереднім контрагентом ТОВ «Фентазіленд» податкового законодавства, тим паче, що дані юридичні особи взагалі не зазначені в перелічених ухвалах.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд виходить з того, що результати оперативно-розшукових заходів в рамках кримінальної справи є відомостями про джерело тих фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належною процесуальною формою.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою

Суд зазначає, що преюдиційне значення при розгляді справи для суду має саме вирок у кримінальній справі, проте, до матеріалів справи не надано належних доказів на підтвердження існування вироків судів стосовно посадових осіб позивача або його контрагента.

Судом встановлено, що на дату здійснення та відображення у бухгалтерському та податковому обліку господарських операцій безпосередній контрагент позивача був зареєстрований уповноваженими органами як суб`єкти господарювання, взятий податковими органами на облік як платник податків, в тому числі ПДВ, а також в ЄДР відсутні записи про відсутність підприємства за місцем реєстрації.

На підтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ «Фентазіленд» податковому органу були надані усі первинні документи, про що відповідач не заперечує, що надавались під час перевірки на підтвердження господарських взаємовідносин: договір про надання послуг з організації новорічного культурно-масового заходу №98 від 11.12.2017р. укладений між позивачем та ТОВ «Фентазіленд»; Додатки до договору №1, №2, №3; Картка рахунку 631; Акт надання послуг №2 від 15.01.2018р.; податкові накладні №4 від 01.2018р., №10 від 09.01.2018р., №18 від 15.01.2018р.; банківські виписки №2 від 04.01.2018р., №21 від 09.01.2018р., №48 від 15.01.2018р., про що зазначено в Акті перевірки та які в даному випадку містять згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» обов`язкові реквізити, відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення.

Отже, наявність первинних документів є достатньою підставою для відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку, на якому базується податковий облік, що свідчить про неправомірність позиції відповідача щодо незаконності віднесення ДП «Дніпропетровський державний цирк» сум податку на додану вартість по операції з ТОВ «Фентазіленд» до складу податкового кредиту, і, в свою чергу, зумовлює безпідставність висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.

Предмет доказування у справах, пов`язаних із формуванням сум податкового кредиту, становлять обставини, що підтверджують або спростовують обґрунтованість визначення податкового кредиту підприємства.

Таким чином, у спірних правовідносинах, з огляду на позицію податкового органу щодо нереальності укладених правочинів, має бути доведеним факт (реальність) здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Фентазіленд».

Твердження відповідача про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, виробничих ресурсів, не підтвердженого наладженими доказами та не спростовує реальності операцій виконання робіт (надання послуг) позивачу. В межах податкової перевірки позивача, а так само при здійсненні податкового контролю контрагента позивача не досліджено можливість залучення трудових, технічних транспортних та інших ресурсів для здійснення операцій з надання послуг.

Проте, як вбачається з акту перевірки, який став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, податковим органом взагалі не досліджувались господарські операції між позивачем та зазначеним контрагентом, за наслідками якої позивачем віднесено до складу податкового кредиту спірну суму ПДВ. Висновки про завищення позивачем податкового кредиту зроблені не з огляду на вищенаведені норми матеріального права, а з огляду на фінансово-господарську діяльність контрагента позивача, яка, на думку податкової служби, свідчить про відсутність реального характеру здійснення господарської діяльності.

Так, невиконання контрагентом своїх обов`язків перед бюджетом не може бути підставою для неможливості формування податкового кредиту на підставі господарських операцій інших суб`єктів господарювання, оскільки відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому до відповідальності може бути притягнутий лише порушник, яким у даному випадку позивач не є.

Виходячи з вимог Податкового кодексу України, підтвердженням факту здійснення господарської операції є відповідні розрахункові, платіжні та інші первинні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та підставою для нарахування податкового кредиту і податкового зобов`язання з податку на додану вартість є податкова накладна. Тож, на реальність господарських операцій жодним чином не впливає наявність у контрагента платника податку виробничих, трудових та інших ресурсів, оскільки останній має право їх залучати на підставі цивільно правових угод.

Вказана позиція підтверджена Верховним Судом 16.01.2018 під час розгляду справ № 820/4648/13-а, № 826/1398/14, № 2а-3404/12/1370, 18.01.2018 у справі № 2а-13944/12/2670, 08.05.2018 у справі № 815/3526/17, 08.05.2018 у справі № 814/937/15.

Суд також зауважує, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не можуть бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.

Вказані правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 826/11879/13-а, від 08.05.2018 у справі № 815/3526/17 та від 23.05.2018 у справі №804/2551/13-а.

Також, слід зазначити, що акт перевірки фактично не містить посилань на відсутність документів бухгалтерського обліку та порушення саме позивачем будь-яких норм чинного податкового законодавства України.

Отже, якщо у контрагента позивача відсутня фізична можливість та трудові ресурси, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цього підприємства і така відповідальність не може бути покладена на позивача.

Також суд бере до уваги, що податковий орган не надав доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди.

З огляду на викладене, доводи податкового органу про нереальність господарських взаємовідносин позивача з вищевказаним контрагентом не відповідають фактичним обставинам та спростовуються наданими до матеріалів справи документами.

Первинними документами підтверджено надання послуг, рух активів, використання придбаних товарів у господарській діяльності платника податків.

За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого у відповідності до приписів ст.77 КАС України покладається тягар доведення правомірності винесених рішень в разі їх судового оскарження, не виконано покладений законом обов`язок та не доведено належним чином обґрунтованості та правомірності здійснених висновків та винесеного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити.

На підставі ст.139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Нікопольський завод технологічного оснащення» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області суму судового збору в розмірі 4156,25грн.

Керуючись ст. ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Державного підприємства «Дніпровський державний цирк» (49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна 33, ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 19.07.2019 року.

Стягнути на користь Державного підприємства «Дніпровський державний цирк» (49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна 33, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А, ) суму судового збору в розмірі 4156,25грн. (чотири тисячі сто п`ятдесят шість гривень двадцять п`ять копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова