Справа № 242/6706/19
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 р. Справа№242/6706/19

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначив, що він перебуває на обліку в установі ПФУ та отримує пенсію по інвалідності. 25.12.2014 року позивач пройшов черговий огляд МСЕК у м. Донецьк, про що свідчить відповідна довідка № 446005 10ААБ, яка була надана 26.12.2014 року до установи відповідача для продовження виплати пенсії по інвалідності. Проте зазначена довідка прийнята не була як така, що видана на непідконтрольній території. Поряд з цим відповідач наголосив на необхідності повторного огляду на контрольованій території для отримання довідки МСЕК встановленого зразка.

Позивач наголошує, що такі дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, не чинними та просить визнати їх такими в судовому порядку.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 28.11.2019 року, яка набула законної сили 13.01.2020 року адміністративну справу № 242/6706/19 передано на розгляд Донецького окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 10.02.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначено засідання по справі.

04.03.2020 року відповідач через канцелярію суду надав відзив, згідно змісту якого наголосив, що відповідно до статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-УІІ (далі - Закон № 1706-VII) для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 09.07.2003 року, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1058- IV).

Згідно статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Частиною 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Датою звернення за отриманням пенсії є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами до управління Пенсійного фонду України.

Відповідно, керуючись вказаними вимогами, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

06.03.2020 року позивачем до суду надано відповідь на відзив, в якому ОСОБА_1 наголосив на необхідності задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 10.04.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, - залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 5 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності причин такого пропуску.

Ухвалами суду від 28.04.2020 року поновлено провадження по справі, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом, відмовлено в здійсненні заміни відповідача на належного.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на зазначене, оскільки у судове засідання не прибули представники сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) №498580 серії 10 ААБ від 29.08.2013 року, яка надійшла до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у вересні 2013 року, інвалідність позивачу встановлено по 01 вересня 2014 року.

26 грудня 2014 року до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області надійшла МСЕК серії 10 ААБ №446005 від 24.12.2014 року, яка була видана у м. Донецьк. Зазначену довідку прийнято не було, ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №595 від 07.11.2014 року, громадянам, які оглядались медико-соціальною експертною комісією на окупованій території після 07.11.2014 року, необхідно повторно пройти огляд на підконтрольній українській владі території за спрощеною процедурою, що підтверджується розпискою позивача від 02.04.2015 року.

На підставі електронного запиту №127/06-36/02-2 від 26.02.2015 року, пенсійну справу позивача було вислано до управління Пенсійного фонду України в м. Хмільник та Хмільницькому районні Вінницької області.

На підставі довідки МСЕК №584871 від 21.06.2017 року, виданої спеціалізованою психіатричною МСЕК у м. Вінниця, позивач отримував пенсію з 01 червня 2017 року по травень 2019 рік.

Згідно Листа Департаменту охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації від 21.08.2017 року № 4-0915-16-1.2.6, позивачу повідомлено, що 26.03.2015 року Обласний центр медико-соціальної експертизи перереєстрований в м. Краматорськ. 02.04.2015 року Департаментом охорони здоров`я була затверджена мережа обласного центру МСЕ тощо.

Відповідно листа відповідача від 27.02.2018 року, ОСОБА_1 вчергове роз`яснено про необхідність повторного огляду МСЕК на підконтрольній території.

В квітні 2018 року позивач звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про запит пенсійної справи із управління Пенсійного фонду України в м. Хмільник та Хмільницькому районні Вінницької області. Отримавши пенсійну справу, позивача було взято на облік відповідно до витягу з підсистеми призначення та виплати пенсії від 27.06.2018 року.

Згідно довідки МСЕК № 062250 від 10.06.2019 року, виданої міжрайонною психіатричною МСЕК у м. Слов`янськ, позивач набув безстрокового підтвердження інвалідності 2 групи загального захворювання та отримує пенсію з червня 2019 року по теперішній час.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статус внутрішньо переміщеної особи визначений Законом України від 20.10.2014 №1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706-VII).

Згідно статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до статті 47 Закону України від 09.07.2003 №1058-VI "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-VI) пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

За приписами пункту 1.5 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Відповідно п. 2. 2 Порядку № 22-1, до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу. Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК.

Згідно ч. Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Частинами 2, 3 Закону України № 1207 встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Як не заперечується сторонами, довідка МСЕК від 25.12.2014 року № 446005 10ААБ видана у м. Донецьк, тобто на тимчасово неконтрольованій території. Відповідно суд зазначає, що така довідка не створює правових наслідків, а відповідач не приймаючи вказану довідку до розгляду діяв в межах повноважень та у наданий законодавцем спосіб.

Крім цього з матеріалів справи вбачається, що станом на момент прийняття рішення за даною справою позивач отримав довідки МСЕК встановленого зразка №584871 від 21.06.2017 року, № 062250 від 10.06.2019 року, позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити заборгованість з пенсії заявлено не було. Відтак в межах заявлених позовних вимог права позивача не є порушеними.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином суд вважає, що відповідем доверено правомірність своїх дій, відповідно позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Героїв праці, б. 6, м. Селидове, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Роз`яснити сторонам, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя В.В. Стойка