Справа № 560/1142/20
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1142/20
РІШЕННЯ

іменем України

04 травня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом від 25.02.2020, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області №216 від 27.01.2020 про скасування ОСОБА_1 дозволу на імміграцію в Україну.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.02.2020 отримав лист відповідача №6801.4-751/6801.4.1-20 від 27.01.2020, яким його було повідомлено, що на підставі пунктів 2, 4 частини 1 статті 12 Закону України «Про імміграцію» скасовано дозвіл на імміграцію в Україну та додано рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну №216 від 27.01.2020. Вважає вказане рішення протиправним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте за відсутності підстав для його прийняття, є невмотивованим, рішення прийнято протиправно, незаконно та порушує його права, зокрема право на постійне проживання в Україні на законних підставах разом зі своєю сім`єю. Рішення відповідача про скасування дозволу на імміграцію є необгрунтованим, тобто прийнято без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; не розсудливим; не відповідає принципу пропорційності, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення та принципу верховенства права.

Після усунення позивачем недоліків позову, суд ухвалою від 03.03.2020 відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (арк. спр. 21-22).

18.03.2020 відповідач подав Відзив на позовну заяву, в якому вказує, що 26.11.2019 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області надійшло подання ГУНП в Хмельницькій області про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про імміграцію». З подання ГУНП в Хмельницькій області та матеріалів, які надійшли разом з ним встановлено, що вказаний іноземець вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.01.2016 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки. Зазначає, що Управлінням Державної міграційної служби України в Хмельницькій області не порушено порядок скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання в Україні та не порушено права позивача (арк. спр. 27-28).

23.03.2020 до суду поступила відповідь на відзив від 20.03.2020, в якій позивач зазначає, що відповідач протиправно не врахував пункт перший частини першої статті 89 Кримінального процесуального кодексу України, свідомо порушивши його конституційні права, передбачені ст. 3 та 26 Конституції України. Вказує, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 09.02.2017 по справі №686/2553/18 його було звільнено від основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2016 року на підставі ст. 78 КК України. На момент прийняття оскаржуваного рішення він є особою, яка не має судимості, а тому відповідач не мав права застосовувати п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію». Зазначає, що відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження законності прийнятого рішення та доказів існування підстав для скасування наданого дозволу на імміграцію, передбачених п.4 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію". Не надано жодного доказу відповідачем на підтвердження факту, що він своїми діями створює загрозу життю та здоров`ю громадян України, захисту їх прав та законних інтересів. Відповідачем не обгрунтовано, в чому полягає необхідність скасування дозволу саме для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України. Також просив розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням сторін (арк. спр. 40-42).

Ухвалою суду від 23.03.2020 клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи №560/1142/20 в судовому засіданні з повідомленням сторін залишено без задоволення (арк. спр. 47-48).

15.04.2020 до суду поступило заперечення на відповідь на відзив без реєстраційного номера та дати, в якому представник відповідача вказує, що положеннями Закону України «Про імміграцію» встановлено право скасування дозволу на імміграцію на підставі самого факту засудження іноземця на території України до позбавлення волі на строк більше одного року, якщо такий вирок набрав законної сили без посилання на наявність чи відсутність судимості. Звертає увагу на те, що подання поліції надійшло до УДМС України в Хмельницькій області лише 26.11.2019, тому тільки з цього часу УДМС України в Хмельницькій області дізналося про те, що позивача було засуджено. Також, просив залучити до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ГУНП в Хмельницькій області (арк. спр. 61-64).

Ухвалою від 16.04.2020 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача без реєстраційного номера та дати про залучення до участі в розгляді справи № 560/1142/20 в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ГУНП в Хмельницькій області (арк. спр. 67-68).

З`ясувавши обставини на які учасники посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, оцінивши надані сторонами докази по справі, надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.01.2016 у справі №686/24164/15-к ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 4-х років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2-а роки і на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2-а роки (арк. спр. 32-33).

Відповідно до ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.02.2017 у справі №686/2553/18, на підставі ст. 78 КК України ОСОБА_1 звільнено від основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком суду від 22.01.2016. Встановлено, що ОСОБА_1 характеризується посередньо, не вчинив нового злочину, термін іспитового строку сплинув (арк. спр.44).

Згідно з Висновком щодо скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 від 27.01.2020, який затверджено начальником управління ДМС України в Хмельницькій області 27.01.2020 констатовано, що 26.11.2019 надійшло подання ГУНП в Хмельницькій області (вх. 10056/1/6801-19) про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про імміграцію». Цим поданням, також стверджено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.01.2016 ОСОБА_1 засуджений до 4-х років позбавленням права керувати транспортними засобами впродовж 2-х років за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також зазначено, що дії цього іноземця можуть створювати загрозу життю та здоров`ю громадян України, захисту їх прав та законних інтересів. Керуючись пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію", пунктами 21-23 Порядку провадження, підпункту 1 п. 64, підпунктом 4 п. 72 Порядку оформлення, головний спеціаліст у справах іноземців та осіб без громадянства УДМСУ в Хмельницькій області за погодженням із заступником начальника Управління - начальник відділу у справах іноземців та осіб без громадянства УДМСУ в Хмельницькій області вважав би: "Скасувати висновок від 26.12.2013 про надання дозволу на імміграцію в України громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати, визнати недійсною та такою, що підлягає вилученню та знищенню, видану на підставі цього дозволу посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 15.01.2014 (погоджено ДМС України, лист вих.8.1-316/8.1.1-20 від 21.01.2020) (арк. спр. 36-37).

Рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну №216 від 27.01.2020, видане громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 про те що йому на підставі пунктів 2, 4 частини 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію" скасовано дозвіл на імміграцію в Україну, виданий 26 грудня 2013 року.

Видана на підставі цього рішення посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 15 січня 2014 року скасована на підставі вимог підпункту 1 п. 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою КМ України №321 від 25.04.2018 (арк. спр. 40).

Підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України передбачено статтею 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", зокрема, іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Згідно з ст. 12 Закону України від 07.06.2001 № 2491-III "Про імміграцію" (далі - Закон № 2491-III), дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: 1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Статтею 13 Закону № 2491-III визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, не пізніш як у тижневий строк надсилає копію рішення про скасування дозволу на імміграцію особі, стосовно якої прийнято таке рішення, та вилучає у неї посвідку на постійне проживання.

Особа, стосовно якої прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію, повинна виїхати з України протягом місяця з дня отримання копії цього рішення.

Якщо за цей час особа не виїхала з України, вона підлягає видворенню в порядку, передбаченому законодавством України. У разі скасування дозволу на імміграцію стосовно особи, яка була до його надання визнана біженцем в Україні, її не може бути вислано або примусово повернуто до країни, де її життю або свободі загрожує небезпека через її расу, національність, релігію, громадянство (підданство), належність до певної соціальної групи або політичні переконання.

Якщо особа оскаржила рішення про скасування дозволу на імміграцію до суду, рішення про її видворення не приймається до набрання рішенням суду законної сили.

У разі скасуванні дозволу на імміграцію та вилучення посвідки на постійне проживання у зв`язку із засудженням до позбавлення волі за вироком суду особа повинна виїхати з України протягом місяця з дня відбуття покарання.

Якщо особа, стосовно якої прийнято рішення про відмову у наданні їй дозволу на імміграцію, за час розгляду її заяви втратила інші законні підстави для перебування в Україні, на неї поширюються положення частин другої - четвертої цієї статті.

Згідно з п. 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою КМ України від 25.04.2018 № 321, посвідка скасовується територіальним органом / територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі: 1) скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до статті 12 Закону України "Про імміграцію"; 2) отримання даних з баз даних Реєстру, відповідних автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз інших державних органів або інформації від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів; 3) в інших випадках, передбачених законом.

Пунктами 21 - 23 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою КМ України від 26.12.2002 № 1983 (далі - Порядок №1983) визначено, що дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

У разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 цього Порядку, для прийняття відповідного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти.

Відповідно до ст.13 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, який набув чинності, в тому числі для України, 23 березня 1976 року, іноземець, який законно перебуває на території будь-якої Держави - учасниці цього Пакту, може бути висланий лише на виконання рішення, винесеного відповідно до закону, і, якщо імперативні міркування державної безпеки не вимагають іншого, має право на подання доводів проти свого вислання, на перегляд своєї справи компетентною владою чи особою або особами, спеціально призначеними компетентною владою, і на те, щоб бути представленим з цією метою перед вказаною владою, особою чи особами.

Отже, згідно з п. 23 Порядку №1983, відповідач повинен був у місячний строк вивчити подання Головного управління поліції в Хмельницькій області за №3628/121/14-2019 від 2 листопада 2019 року, яке зареєстровано за вхідним номером 10056/1/6801-19 від 26.11.2019 (арк. спр. 31). У разі потреби запитати додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запросити для надання пояснень ОСОБА_1 , стосовно якого розглядається це питання, після чого на підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. Однак, у порушення цього пункту Порядку №1983, відповідач: 1) не дотримався місячного строку вивчення подання Головного управління поліції в Хмельницькій області, адже вивчав його з 26.11.2019 до 27.01.2020 ( 2-а місяці); 2) не запросив позивача для надання ним пояснень. При цьому, у Висновку щодо скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 від 27.01.2020 не врахував, що позивач: 1) проживає в Україні з 2001 року; 2) 17.10.2009 зареєстрував шлюб з громадянкою України; 3) законно отримав Дозвіл на імміграцію за №498-ім від 26.12.2013; 4) ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.02.2017 у справі №686/2553/18, згідно якої ОСОБА_1 на підставі ст. 78 КК України було звільнено від основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком суду від 22.01.2016, а також, встановлене цим судом, що ОСОБА_1 характеризується посередньо, не вчинив нового злочину, термін іспитового строку сплинув, що в сукупності спростовує висновок відповідача про наявність підстав передбачених пунктами 2, (іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили), 4 (це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України) ч. 1 ст. 12 Закону № 2491-III. Тобто, відповідач порушив Закон № 2491-III та права позивача, так як законних підстав для скасування дозволу на імміграцію ОСОБА_1 не було.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову не довів законність Рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну №216 від 27.01.2020, тому позов задовольняється, що підтверджено доказами, які перевірено судом.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 гривень, відповідно до квитанцій №30122915-1 від 25.02.2020 та №30206314-1 від 02.03.2020, тому, згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, судовий збір слід присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 від 25.02.2020, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну №216 від 27.01.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 04 травня 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області (вул. М. Мазура, 4, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29007 , код ЄДРПОУ - 37864148)

Головуючий суддя А.І. Петричкович