Справа № 440/1817/20
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1817/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/1817/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ у Полтавській області) , в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 починаючи з 01.01.2014 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, тобто по 18.03.2020, та зобов`язати здійснити розрахунок і виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Київського районного суду м. Полтави від 14.07.2014 у справі №552/3869/14-а за вказаний період, а також стягнути компенсацію за завдану моральну шкоду у сумі 2102 грн.

Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабміну від 21.02.2001 №159, він набув право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, право на яку підтверджено постановою Київського районного суду м. Полтави від 14.07.2014 у справі №552/3869/14-а, яке з вини відповідача фактично виконано лише 18.03.2020.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав. У відзиві на позов від 04.05.2020 вказує на відсутність правових підстав для виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, оскільки сума перерахованої та сплаченої на виконання рішення суду пенсії носить разовий характер і не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати". Управління не є безпосереднім розпорядником коштів на виплати особам постраждалим від Чорнобильської катастрофи, а тому не може відповідати за несвоєчасну їх виплату. Вимога щодо моральної шкоди не підтверджена жодним доказом (а.с. 21-24).

Розгляд справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, в межах строку, встановленого статтею 263 цього ж Кодексу.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Полтавській області та отримує пенсію як інвалід 2 групи згідно із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З матеріалів справи суд встановив, що свого часу постановою Київського районного суду м. Полтави від 14.07.2014 у справі №552/3869/14-а за позовом ОСОБА_1 визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві у здійснені перерахунку додаткової пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2014 в розмірах, передбачених ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та державної пенсії в розмірах, передбачених ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві провести перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2014 та провести виплату недоплаченої пенсії з урахуванням проведених виплат. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві провести перерахунок державної пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком за період з 01.01.2014 та провести виплату недоплаченої пенсії з урахуванням проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 10-11).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2014 постанову Київського районного суду м. Полтави від 14.07.2014 у справі №552/3869/14-а залишено без змін (а.с. 12-13).

На виконання рішення суду, яке набрало законної сили, позивачу 18.03.2020 виплачено доплату пенсії в сумі 22 204,30 грн, як це видно з виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 (а.с. 7).

23.03.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Полтавській області, як правонаступника всіх прав і обов`язків Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві, із заявою, в якій просив здійснити розрахунок і нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії згідно із судовим рішенням за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 по день фактичної виплати, тобто по 18.03.2020, та виплатити нараховану компенсацію відповідно до статті 6 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (а.с. 26).

Листом начальника ГУ ПФУ у Полтавській області В. Тараторіна від 30.03.2020 №1540-1516/Я-03/8-1600/20 позивача поінформовано про відсутність підстав для нарахування компенсації втрати частини доходу відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" оскільки згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018, сума пенсії 22 204,30 грн була облікована в органі Пенсійного фонду України в Полтавській області, кошти перераховані на рахунок в банківській установі 18.03.2020 (а.с. 27).

Не погоджуючись із зазначеною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, урегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ (надалі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (надалі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Тож дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину компенсації, що передбачена статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу здійснюється незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 2 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Аналіз наведених нормативних актів дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації здійснюється незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі № 21-518а14, від 11.07.2017 у справі № 21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 522/5664/17, від 21.06.2018 у справі № 523/1124/17, від 03.07.2018 у справі № 521/940/17, від 05.10.2018 у справі № 127/829/17, від 19.09.2019 у справі №522/2370/17.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані але не виплачені.

Доводи відповідача про те, що перерахунок основного розміру пенсії і відповідна доплата позивачу не є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-ІІІ, натомість носить характер одноразової виплати, є безпідставними, оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача порушених при виплаті пенсії у розмірі меншому, ніж передбачено законодавством. Тобто, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-ІІІ.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 521/940/17.

У цій справі позивач просить нарахувати компенсацію на суму основної та додаткової пенсії, яка виплачена йому на підставі судового рішення - постанови Київського районного суду м. Полтави від 14.07.2014 у справі №552/3869/14-а.

Зважаючи на те, що суму основної та додаткової пенсії, нарахованої на виконання постанови Київського районного суду м. Полтави від 14.07.2014 у справі №552/3869/14-а позивачу вчасно виплачено не було, суд дійшов висновку про наявність у ОСОБА_1 права на одержання компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, оскільки основну та додаткову пенсії позивачу нараховано за період з 01.01.2014 по 02.08.2018 на підставі постанови Київського районного суду м. Полтави від 14.07.2014 у справі №552/3869/14-а, а фактичну її виплату здійснено 18.03.2020.

Відтак, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії є протиправними.

Відповідно до приписів статті 6 Закону №2050-ІІІ компенсацію виплачують за рахунок:

- власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян;

- коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету;

- коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити розрахунок і нарахування позивачу компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Київського районного суду м. Полтави від 14.07.2014 у справі №552/3869/14-а та виплатити нараховану компенсацію відповідно до статті 6 Закону №2050-ІІІ за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

З приводу вимог позивача про стягнення з ГУ ПФУ в Полтавській області 2102,00 грн компенсації за завдану моральну шкоду, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Моральна шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі, може відшкодовуватись у випадках, коли можливість такого відшкодування передбачена нормами Конституції чи випливає з її положень та в інших випадках, передбачених чинним законодавством або угодою сторін.

Частиною п`ятою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Відповідно до положень статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Всупереч наведеному, будь-яких допустимих та належних доказів того, що дії відповідача з приводу не здійснення розрахунку, нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів якимось чином вплинула на стан здоров`я ОСОБА_1 , спричинила погіршення його стану, зумовила фізичні, душевні, психічні страждання останнього тощо, позивачем не надано. Самого лише посилання на їх протиправність недостатньо для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди.

Відтак вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягає.

За викладених обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) здійснити розрахунок і нарахування ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Київського районного суду м. Полтави від 14.07.2014 у справі №552/3869/14-а та виплатити компенсацію у відповідності до статті 6 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень та пункту 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун