Справа № 160/2298/20
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2020 року Справа № 160/2298/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до голови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Ізотова Віктора Максимовича, Заводського районного суду м. Дніпродзержинська про визнання протиправними дій, -
1. 26.02.2020 ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до голови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Ізотова Віктора Максимовича, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії голови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Ізотова Віктора Максимовича щодо надання неповної та недостовірної інформації у відповіді від 22.08.2019.
2. Ухвалою суду від 02.03.2020:
- задоволено клопотання ОСОБА_1 та відстрочено сплату судового збору за подання адміністративного позову до прийняття рішення у справі;
- прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні);
- залучено у якості другого відповідача Заводський районний суд м. Дніпродзержинська;
- учасникам справи встановлені строки для подання заяв по суті спору.
3. 03.04.2020 засобами поштового зв`язку до канцелярії суду надійшов відзив відповідачів на позовну заяву.
4. Ухвалою суду від 06.05.2020 позивача звільнено від сплати судового збору.
щодо строку розгляду справи
5. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2019 № 211, з урахуванням внесених змін, установлено з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України карантин.
6. Відповідно до пункту 3 Розділу VI Прикінцеві положення КАС України, в редакції чинній з 02.04.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.
7. Судом додержано встановлений законом строк розгляду справи.
8. 02.08.2019 позивач звернулась до голови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Ізотова Віктора Максимовича із скаргою про вчинення перешкод у доступі до правосуддя.
9. У відповіді на звернення вказано, що із робітниками апарату суду проведено роз`яснювальну роботу та винесено попередження в усній формі, однак до дисциплінарної відповідальності за порушення правил етичної роботи у вигляді попередження про неповну службову відповідність, невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків у вигляді догани, останніх не притягнуто.
10. У відповіді на звернення відсутня інформація щодо: дати та способу звернення Ізотова В.М. до керівника апарату суду про притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності; дати та способу звернення Ізотова В.М. до іншої особи Заводського районного суду, на яку наказом голови суду покладено обов`язок притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців апарату суду; дати, посади та ПІП керівника Заводського районного суду, яким була проведена роз`яснювальна робота та винесено попередження в усній формі.
11. Факт порушення державними службовцями: секретарем судового засідання Корнієнко К.Є, секретарем судового засідання Сухомлін Є.О. та судовим розпорядником Бейгул Н. Ю., головою суду Ізотовим В.М. не заперечується та приведений у відповіді у повному обсязі, що доводиться змістом відповіді.
12. Голова суду не скористався своєю можливістю як голови суду, щоб вжити заходи по притягненню до дисциплінарної відповідальності робітників апарату суду.
13. Рішеннями головуючого судді Заводського районного суду Ізотова В.М. прийняті рішення у справах № 208/4499/17, № 208/8718/18-ц проти ОСОБА_1 як фізичної особи та відповідача, притягнуто її до цивільної та адміністративної відповідальності у повному обсязі, не зважаючи на порушення державними виконавцями та державними службовцями норм матеріального та процесуального права.
14. Проте, до державних службовців робітників апарату суду, факт порушення якими етичних норм поведінки та своїх посадових обов`язків головою суду не заперечується, ніяких заходів по притягненню до дисциплінарної відповідальності на підставі статей 64, 65, 66 Закону України «Про державну службу», статей 24, 155 Закону України «Про судоустрій» головою суду не вжито.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧІВ
15. Відповідач проти позовних вимог заперечив повністю, зазначив, що позивачем у скарзі від 02.08.2019 порушувалось виключно питання строку ознайомлення з матеріалами справи, який не передбачений ні Інструкцією з діловодства в місцевих загальних судах, ні ЦПК України, підстави для порушення дисциплінарного провадження відносно працівників апарату суду, виходячи зі змісту частини першої статті 65 Закону України «Про державну службу», були відсутні.
16. Помилковим є висновок позивача про визнання відповідачем фактів порушень працівниками апарату суду своїх посадових обов`язків.
17. Керівником державної служби з профілактичною метою запобігання вчиненню у майбутньому працівниками апарату суду дисциплінарних проступків, забезпечення належного рівня службової дисципліни була проведена усна роз`яснювальна робота щодо ділової етики та своєчасності ведення діловодства, що помилково було розтлумачено позивачем як дисциплінарне стягнення, а не виконання керівником державної служби приписів пункту 8 частини другої статті 63 Закону України «Про державну службу».
18. За змістом та характером пункту 1 скарги позивача від 02.08.2019 була надана повна та достовірна відповідь про прийняті за цим пунктом скарги заходи.
19. Повнота та достовірність відповіді на пункти 2, 3 скарги позивача від 02.08.2019 позивачем не оскаржуються, щодо пункту 4 скарги - наявність у працівників апарату суду беджів не передбачена чинним законодавством.
20. Посилання позивача у мотивувальній частині позову не неповноту наданої інформації є необґрунтованими, оскільки виходячи зі змісту прохальної частини скарги позивача від 02.08.2019, така інформація нею не запитувалась, та, відповідно, надана не була.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
21. 02.08.2019 ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із скаргою «Про вчинення перешкод у доступі до правосуддя співробітниками канцелярії суду», у якій зазначила, що 01.08.2019 звернулась до канцелярії судді ІвченкоТ.П. для ознайомлення із протоколом судового засідання 11.07.2019 на підставі заяви до Заводського суду від 12.07.2019. Ніхто із трьох співробітників канцелярії уваги не приділив. Відсутність беджів ускладнює викладення інформації. Жінка, яка сиділа спиною до вікна у кутку сказала почекати за дверима. Через 15 хвилин знову звернулась до канцелярії із проханням надати матеріали справи для ознайомлення. Та ж сама жінка сказала продовжувати чекати, не визначивши при цьому скільки часу: 15 хвилин, 30 хвилин, годину чи дві. Із моменту реєстрації заяви на ознайомлення із протоколом судового засідання від 11.07.2019 до приходу для ознайомлення пройшло 20 днів. Це перевищує встановлений канцелярією Заводського районного суду двотижневий термін для ознайомлення із протоколом судового засідання від 11.07.2019, у зв`язку із чим просила:
1) притягнути до дисциплінарної відповідальності співробітників канцелярії судді Івченко Т.П. за вчинення перешкод в ознайомленні із протоколом судового засідання від 11.07.2019 у справі № 208/5323/15;
2) повідомити ПІП та посади співробітників канцелярії судді Івченко Т.П. , які працювали 01.08.2019;
3) повідомити ПІП співробітниці канцелярії судді Івченко Т.П. , яка сидить у кутку спиною до вікна;
4) пояснити відсутність беджів у співробітників канцелярії судді Івченко Т.П. та суду.
22. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська надано відповідь на скаргу листом від 22.08.2019 за вих. № 7/776/19-вих. за підписом голови суду В.Ізотова, у якій повідомлено наступне:
- 01.08.2019 в кабінеті № 15 Заводського районного суду м. Дніпродзержинська (суддя Івченко Т.П.) працювали: секретар судового засідання Корнієнко Катерина Євгенівна (робоче місце розташовано у кутку); секретар судового засідання Сухомлин Євгеній Олегович; судовий розпорядник Бейгул Наталія Юріївна ;
- наявність у співробітників суду беджів не передбачено діючим законодавством;
- з працівниками суду, які працюють з суддею Івченко Т.П., проведено роз`яснювальну роботу щодо необхідності дотримання правил етичної поведінки, своєчасної підготовки матеріалів справ та надання їх для ознайомлення та в усній формі попереджено про відповідальність за бездіяльність, неякісне та несвоєчасне виконання посадових обов`язків та завдань.
23. Відповідь на скаргу направлена на адресу позивача поштовим зв`язком рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
24. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
25. Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
26. Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
27. Згідно положень статті 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
28. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
29. Статтею 4 Закону № 393/96-ВР визначено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.
30. Статтею 7 Закону № 393/96-ВР встановлено заборону відмови в прийнятті та розгляді звернення й передбачено обов`язок із прийняття та розгляду звернень, оформлених належним чином і поданих у встановленому порядку.
31. Відповідно до частини першої статті 16 Закону № 393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
32. Згідно положень статті 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема:
- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;
- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;
- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;
- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
33. Відповідно до частини першої статті 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
34. Аналізуючи норми Закону України «Про звернення громадян», суд дійшов висновку, що обов`язок органів, до яких направлені звернення, повідомляти осіб про наслідки їхнього розгляду, як елемент конституційної гарантії звернення до органів публічної влади, включає доведення змісту відповіді до заявника.
35. З огляду на зміст вищезазначеного зобов`язання, орган вважається таким, що виконав передбачений законом обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань, надавши відповідь по суті, та довів зміст відповіді до заявника в обраний останнім спосіб.
36. Фактично, позивач не погоджується із способом реагування відповідача на скаргу, зокрема, не накладення на працівників апарату суду дисциплінарного стягнення та неповідомлення скаржника про механізм та реквізити документів на підтвердження притягнення працівників до відповідальності.
37. Розглядаючи спір в межах заявлених позовних вимог та їх обґрунтування, суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається вжиття заходів на усунення причин, що стали підставою для подання скарги, на скаргу позивача надано відповідь по суті поставлених питань, відповідь направлена поштовим зв`язком, у зв`язку із чим позовні вимоги щодо надання неповної інформації задоволенню не підлягають.
38. Суд зазначає, що чинне законодавство не містить визначення недостовірної інформації і не окреслює фактичних ознак, які вказують на недостовірність інформації. Встановлюються тільки ознаки недостовірності, які можуть бути спростовані.
39. Частина третя статті 277 ЦК України встановлює презумпцію недостовірності негативної інформації: негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Тобто, будь-яка негативна інформація буде розглядатися судом як недостовірна, якщо поширювач інформації не доведе, що ця негативна інформація відповідає дійсності.
40. Виходячи з викладеного вище, недостовірну інформацію можна визначити як інформацію, що належить до однієї з двох таких категорій:
1) інформація про суб`єкта, яка була поширена і сприймається негативно принаймні певною групою членів суспільства, що може спричинити порушення немайнових прав відповідної особи, при цьому відсутнє чинне рішення суду щодо достовірності/недостовірності такої інформації (презюмовано недостовірна);
2) будь-яка інформація, недостовірність якої встановлена судом (доведено недостовірна).
41. Разом з тим, доказів надання відповідачем недостовірної інформації у відповіді, позивачем не надано, а судом з наявних у справі матеріалів не встановлено.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
42. З аналізу матеріалів справи, виходячи із змісту позовних вимог та їх обґрунтування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позову.
43. Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
45. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України. Цей строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Суддя І.О. Верба