Справа № 200/2500/20-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 р. Справа№200/2500/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність щодо не призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язання призначити згідно із записами у трудовій книжці та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 2 вересня 2019 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач має необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах, при зверненні до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії ним були надані усі необхідні документи, проте відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії, пославшись на відсутність інформації в трудовій книжці про зайнятість повний робочий день у шкідливих умовах праці та відсутністю номеру списку пільгової роботи, чим порушив право позивача на соціальне забезпечення у вигляді отримання пенсії, яке захищено Конституцією України.

Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. В обґрунтування зазначив, що необхідними умовами виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1 або списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією повний робочий день, проте позивачем не надано довідок підтверджуючих пільговий стаж роботи, оскільки підприємство знаходиться в стані припинення. Оскільки, відповідно до наданих документів, необхідний пільговий стаж відсутній, у призначенні пенсії на пільгових умовах відмовлено. Вважає рішення законним та обґрунтованим.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду 10 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із поданням позову без дотримання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання ухвали суду позивач усунув виявлені недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 30 березня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувати у відповідача докази у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копіює паспорта Серія НОМЕР_1 , виданим 24 квітня 1996 року Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області.

12 серпня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до заяви були додані: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, копія паспорту, копія трудової книжки, копія диплому про навчання, копія військового квитка, копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, копія трудового договору, архівна довідка про перейменування підприємства від 5 грудня 2018 року, архівна довідка про стаж роботи від 5 грудня 2018 року, архівна довідка про нараховану заробітну плату від 5 грудня 2018 року, архівна копія від 5 грудня 2018 року, що підтверджується матеріалами справи та не є спірним між сторонами.

Рішенням Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької від 2 вересня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із відсутність необхідного пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Так, згідно вказаного рішення, відповідно до наданих документів, страховий стаж заявника складає 25 років 03 місяці 14 днів, пільговий стаж по Списку №1, згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 00 років 00 місяців 00 днів.

При цьому (згідно рішення), до пільгового стажу не зараховано період роботи у Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе (з 1994 року ВАТ «Костянтинівський металургійний завод»): з 22 серпня 1988 року по 28 березня 1990 року на посаді апаратчика кристалізації купоросно-нейтралізаційного відділення; з 29 березня 1990 року по 30 листопада 2000 року на посаді апаратчика нейтралізації купоросно-нейтралізаційного відділення.

Не погодившись з рішенням відповідача про відмову у призначені пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 розділу Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявністю на день досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року не менше 22 років 06 місяців у чоловіків.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналізуючи наведене, суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Так, згідно трудової книжки серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 працював зокрема, у

Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе (з 1994 року ВАТ «Костянтинівський металургійний завод»): з 22 серпня 1988 року по 28 березня 1990 року на посаді апаратчика кристалізації купоросно-нейтралізацоного відділення; з 29 березня 1990 року по 30 листопада 2000 року на посаді апаратчика нейтралізації купоросно-нейтралізацоного відділення.

При цьому, посада апаратчика кристалізації купоросно-нейтралізацоного відділення та апаратчика нейтралізації купоросно-нейтралізацоного відділення (код 1030300а-10386), віднесені до Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, які затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 та Постановою Ради міністрів СРСР № 10 від 26 січня 1991 року.

Архівна довідка від 5 грудня 2018 року №05-07-07/888, що видана виконавчим комітетом Костянтинівської міської Ради, підтверджує пільговий характер роботи позивача по списку №1 протягом вказаного періоду роботи. В довідці міститься посилання на наказ про результати атестації робочого місця по ВАТ «Костянтинівський металургійний завод» від 9 листопада 1994 року №1034 та від 31 липня 2000 року №263/188, відповідно до якої посади, які обіймав позивач, атестовані по Списку №1.

Отже, позивач у спірний період виконував роботи, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, слід зазначити, що записи у трудовій книжці про роботу позивача у вказані періоди, свідчать про зайнятість позивача повний робочий день. Оскільки іншого, зокрема про скорочений або неповний режим роботи протягом цих періодів, ані в трудовій книжці, ані в інших документах, не міститься.

Стосовно посилання відповідача на те, що заявником при зверненні до управління з заявою про призначення пенсії не була надано довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яку повинно бути видано ліквідатором підприємства ВАТ «Костянтинівський металургійний завод, суд вважає необґрунтованим, оскільки ОСОБА_1 були надані архівні довідки Виконавчого комітету Костянтинівської міської рада від 5 грудня 2018 року.

Крім того, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Відкрите акціонерне товариство «Костянтинівський металургійний завод» з 3 березня 2008 року перебуває в стані припинення.

Відповідно до частини 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Ураховуючи, що Відкрите акціонерне товариство «Костянтинівський металургійний завод» не ліквідовано, відповідач, відповідно до вимог статті 44 Закону № 1058, мав змогу самостійно звернутися до товариства для підтвердження інформації зазначеній у архівній довідці Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради № 05-07-07/888 від 5 грудня 2018 року, проте докази такого звернення, відсутні в матеріалах справи.

Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно не зарахував вказаний період роботи ОСОБА_2 до пільгового стажу по списку №1 із зазначених ним підстав.

Крім того, слід зазначити, що інші періоди роботи на пільгових умовах, що зазначені в трудовій книжці позивача, суб`єктом владних повноважень в оскарженому рішенні не досліджувалися; підстави не зарахування до пільгового стажу відповідних періодів роботи позивача - в рішенні не наведені. Наявність та/або відсутність щодо позивача необхідних умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням таких періодів відповідачем не встановлювалася і не досліджувалася.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Суд зазначає, що дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах виражені саме відповідним рішенням, яке свідчить, що відповідач діяв недобросовісно та необґрунтовано, не врахував усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для призначення пенсії позивачу, і, як наслідок, допустив неналежний розгляд поданої ним заяви і документів та, відповідно, прийняв необґрунтоване та протиправне рішення.

Таким чином, суд вважає, що рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним, прийнятим без повного з`ясування усіх обставин справи та таким, що підлягає скасуванню.

Разом з цим, стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах згідно із записами у трудовій книжці суд зазначає наступне.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. Уразі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Отже, рішення суду щодо зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах є фактичним втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з застосуванням положень статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

Таким чином, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновку суду.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно квитанції № 17 від 25 лютого 2020 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., враховуючи те, що позовні вимоги, які носять немайновий характер, задоволені частково, присудженню підлягає судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 2 вересня 2019 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 серпня 2019 року про призначення пенсії, з урахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи у Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе (з 1994 року ВАТ «Костянтинівський металургійний завод»): з 22 серпня 1988 року по 28 березня 1990 року на посаді апаратчика кристалізації купоросно-нейтралізаційного відділення; з 29 березня 1990 року по 30 листопада 2000 року на посаді апаратчика нейтралізації купоросно-нейтралізаційного відділення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, б.25, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України строки визначені статтею 295, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв