Справа № 540/702/20
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/702/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ватра-Південний регіон" до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення № UA508000/2019/000012/2 від 19.12.2019 р. та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508040/2019/00015,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ватра-Південний регіон" (далі - позивач) звернулося з позовною заявою до Чорноморської митниці Держмитслужби (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправними та скасувати рішення від 19.12.2019 р. № UA508000/2019/000012/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508040/2019/00015.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ним здійснювалося імпортування світлодіодних світильників із запчастинами з Китаю, у зв`язку з чим подано митну декларацію, в якій визначено вартість товару за першим методом (ціною контракту). На підтвердження заявленої митної вартості оцінюваного товару надав митному органу документи, які відповідають переліку, визначеному ч.2 ст.53 МК України, та чітко ідентифікують оцінюваний товар, містять достовірні дані про числові показники складових митної вартості. Однак, відповідачем протиправно скориговано заявлену товариством митну вартість за резервним методом та прийнято рішення від 19.12.2019 р. № UA 508000/2019/000012/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 508040/2019/00015. Позивач стверджує, що митний орган наданих документів не врахував, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для коригування митної вартості із застосування резервного методу.

Ухвалою від 19.03.2020 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений суддею строк позивач усунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 26.03.2020 р. провадження у вказаній справі відкрито, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали.

16.04.2020 р. від позивача надійшла заява про відшкодування судових витрат: на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. та судового збору у розмірі 8202,67 грн.

21.04.2020 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що додані позивачем до митної декларації документи мають розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують задекларовані числові значення складових митної вартості. Зокрема, в наданій митній декларації країни відправлення від 07.11.2019 р. № 49293454 загальна вартість товару відрізняється від зазначеної в рахунку-фактурі: в митній декларації країни відправлення зазначена ціна 37981,62 доларів США, а в інвойсі - 38153,28 доларів США. Також в декларації країни відправлення міститься посилання на коносамент № НLCSOU14896А, тоді як до митного оформлення надано коносамент № NBS19110568А від 11.11.2019 р. Позивач під час митного оформлення товару не надав належних доказів вартості перевезення товару, яка входить до складових митної вартості товару відповідно до ч.10 ст.58 МК України. Крім того, згідно правил Інкотермс 2010 на умовах поставки FOB NINGBO продавець зобов`язаний надати покупцю, на його прохання, на його ризик і за його рахунок (при наявності витрат) інформацію, необхідну для отримання страхування. Серед документів, наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості, відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару. Окрім цього, позивачем не надано всіх документів, які у нього додатково було витребувано. Здійснивши порівняння рівня заявленої митної вартості задекларованого товару з рівнем митної вартості ідентичних товарів, час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів, митне оформлення яких здійснювалося в інших митницях ДФС, інформація про які наявна в митному органі, було встановлено, що заявлений рівень митної вартості товарів не відповідає інформації, наявній у митному органі. У зв`язку з цим вважає, що спірне рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови прийняті з урахуванням вимог чинного законодавства, в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

22.04.2020 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказує на те, що викладені у відзиві обставини не відповідають дійсності. Так, на підтвердження заявленої митної вартості товару відповідачу надано всі документи, в тому числі і ті, які підтверджують вартість перевезення. Що стосується документів про страхування, зазначає, що страхування товару не здійснювалося, у зв`язку з чим ці документи і не надавалися. Стосовно доводів відповідача про невідповідність ціни, то в митній декларації країни відправлення № 49293454 постачальником було допущено помилку, а саме: сума по запчастинам вказана 197,95 доларів США, а насправді - 350,20 доларів США, про що свідчить інформаційний лист постачальника від 27.12.2019 р. № 50.

Ухвалою від 23.04.2020 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням вимог ч.ч.5, 6 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02.08.2018 р. між позивачем та ZHEJIANG NEWWAY IMPORT AND EXPORT CO., LTD укладено договір № 020818/1, відповідно до якого Постачальник приймає на себе зобов`язання передати, а Покупець прийнять в порядку та на умовах, визначених в даному Договорі, світлодіодні світильники, кількість та асортимент яких вказуються в інвойсах.

Згідно п.4.1 договору поставка Товару здійснюється на умовах СРТ - Херсон, CIF - Херсон, FOB Нинбо, FOB Шанхай, FOB Фужоу, FOB Чангжоу, FOB Шеньчжень, FOB Гуанчжоу (місце визначено), за винятком випадків, коли інші умови на поставку певної партії Товару узгоджені Сторонами додатково.

Вартість Товару вказується в інвойсах в доларах США (п.6.2 договору).

Відповідно до п.п.7.1, 7.3 Постачальник здійснює поставку Товару в узгодженому Сторонами порядку та строки. Постачальник відправляє товар з необхідними документами (в тому числі інвойс, пакувальний лист, коносамент, сертифікат походження), які відправляються Покупцю кур`єрською експрес поштою з оплатою послуг кур`єрської експрес пошти Постачальником, або телефаксом на вимогу Покупця.

На виконання умов даного договору ZHEJIANG NEWWAY IMPORT AND EXPORT CO., LTD було поставлено товар - світлодіодні світильники із запчастинами, вартістю 38153,28 доларів США.

18.12.2019 р. декларантом для митного оформлення товару до Чорноморської митниці Держмитслужби подано митну декларацію № UA508040/2019/100381, у якій визначено митну вартість товару за ціною договору (за основним методом) у сумі 38153,28 доларів США.

На підтвердження заявленої митної вартості товару митному органу було подано: рахунок-фактуру (інвойс) від 16.09.2019 р. № 19NY19015; коносамент від 11.11.2019 р. № NBS19110568А; автотранспортну накладну від 17.12.2019 р. № 11077; декларацію про походження товару від 16.09.2019 р. № 19NY19015; банківські платіжні документи від 17.09.2019 р. № 140, від 03.12.2019 р. № 147; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 17.12.2019 р. № 93; документ, що підтверджує вартість перевезення від 17.12.2019 р. № 17/12-1; зовнішньоекономічний договір від 02.08.2018 р. № 020818/1; доповнення до зовнішньоекономічного договору від 16.09.2019 р. № 1; договір (контракт) про перевезення від 02.10.2017 р. № 02/10/2017; графічні зображення від 07.11.2019 р. № 10, № 11, № 15; копію митної декларації країни відправлення від 07.11.2019 р. № 49293454.

Розглянувши подані позивачем документи для підтвердження заявленої в митній декларації митної вартості товару, митний орган направив позивачу повідомлення, у якому зазначив, що для підтвердження заявленої митної вартості товару потрібно надати наступні відомості: 1) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 3) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прайс-листи виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також запропоновано за власним бажанням подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості. Якщо оригінали зазначених документів складені іншою мовою, відповідно до ст.254 МК України необхідно надати переклад цих документів на українську мову.

У відповідь на повідомлення 19.12.2019 р. позивачем надано комерційну пропозицію від постачальника, видаткову накладну, прайс-лист від постачальника, лист-повідомлення від постачальника щодо вартості товару, посилання на сайт Аlibaba.com.

19.12.2019 р. Чорноморською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA508000/2019/000012/2, згідно якого митна вартість товару скоригована за 6-м (резервним) методом визначення митної вартості (другорядний метод 2-ґ - резервний метод визначення митної вартості) у розмірі 4,63 дол. США/кг.

Обґрунтовуючи підстави не прийняття заявленої позивачем митної вартості товару, митний орган у гр.33 спірного рішення зазначив наступне:

"Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, транспортні витрати, страхові витрати) достовірно документально не підтверджено. Документи, надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності. В наданій митній декларації країни відправлення № 49293454 від 07.11.2019 р. загальна вартість товару відрізняється від зазначеної у рахунку-фактурі. Також у вищезазначеній декларації наявне посилання на коносамент № НLCSOU14896А, що суперечить даним, заявленим декларантом в МД та товаро-супровідним документам. Для підтвердження транспортних витрат декларантом надано договір транспортно-експедиторських послуг № 02/10/2017 від 02.10.2017 р. між ТОВ "Юнітекс Ейч-Ді" (Експедитор) то ТОВ "Торговий Дім "Ватра-Південний регіон" (Клієнт). Відповідно до п.2.1.1 даного договору Експедитор має право від свого імені укладати угоду з перевізником. Із вказаного договору не вбачається, що саме ТОВ "Юнітекс Ейч-Ді" встановлює вартість перевезення. Відповідно до поданого коносаменту від 11.11.2019 р. № NВS19110568А перевізником вантажу є компанія MRT INTERNATIONAL FORWARDING. Надані до митного оформлення документи не містять посилань на визначення ціни перевезення (фрахту) безпосереднім перевізником товару. Крім цього, серед документів, наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару. А згідно правил Інкотермс 2010 на умовах поставки FOB, продавець зобов`язаний надати покупцю, на його прохання, на його ризик і за його рахунок (при наявності витрат) інформацію, необхідну для отримання страхування. Перевіркою додатково поданих документів було встановлено, що у своїх сукупності вони не спростовують сумнівів щодо достовірності заявленого рівня митної вартості. На вимогу митного органу декларантом не подано наступні документи, а саме: 1) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Отже, враховуючи викладене та за результатами проведеної консультації, митну вартість товару № 1 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст.64 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 18.12.2019 р. № UA100060/2019/797954, а саме 4,63 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 11983,35 *4,63 = 55482,91 дол. США)".

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару, Чорноморська митниця Держмитслужби 19.12.2019 р. видала позивачу картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508040/2019/00015.

20.12.2019 р. позивачем подано митну декларацію типу ІМ 40 № UA508040/2019/100473.

22.01.2020 р. за № 62 позивачем було подано відповідачу додаткові документи на товари, оформлені за митною декларацією типу ІМ 40 № UA508040/2019/100473 від 20.12.2019 р., а саме: копію прайс-листа від 01.09.2019 р. № 37 та комерційної пропозиції від 01.07.2019 р. № 27 від постачальника з періодом дії зазначених цін; інформаційний лист постачальника від 27.12.2019 р. № 50 щодо помилки в експортній декларації від 07.11.2019 р. № 49293454; копію і переклад на українську мову морської накладної від 11.11.2019 р. № NLCUNG11911AYCR5; лист від 07.02.2020 р. № 65 від Бюро перекладів "Сократ" щодо допущеної помилки в експертній вантажній накладній; довідку про транспортні витрати від 17.12.2019 р. № 17/12-1 від експедитора ТОВ "Юнітекс Ейч-Ді" з інформацією про те, що вартість морського фрахту за коносаментом NBS19110568А складає 33752,21 грн. та страхування даного вантажу не проводилося; копію і переклад на українську мову листа без номера від 07.02.2020 р. від MRT international Forwarding CO., LTD з визначенням вартості доставки; копію акта надання послуг від 17.12.2019 р. № 97 від ТОВ "Юнітекс Ейч-Ді" щодо повної сплати за доставку вантажу Нінбо, Китай - Одеса, Україна; копію акта надання послуг від ТОВ "Украмарин" (транспортні послуги Одеса-Херсон) від 21.12.2019 р. № 525 для визначення собівартості товару; платіжне доручення від 26.12.2019 р. № з відміткою банку щодо сплати послуги доставки ТОВ "Юнітекс Ейч-Ді"; довідку від Херсонської Торгово-промислової палати від 14.02.2020 р. № 000833; відповідь постачальника на запит від Херсонської Торгово-промислової палати щодо контрактної вартості товару від 14.01.2020 р. № 24; платіжні доручення в іноземній валюті від 03.12.2019 р. № 147, від 17.09.2019 р. № 140; копії видаткових накладних від 23.12.2019 р. № 1552, № 1556, в яких вказано за якою ціною позивач реалізував товар; прибуткову накладну від 20.12.2019 р. № 19-пр000713; посилання на сайт Alibaba.com від 25.10.2019 р. № 10, від 25.09.2019 р. № 11, за яким можливо визначити мінімальну ціну на товар в Китаї.

Листом від 28.01.2020 р. № 7-16/08-02/15-1/10/492 відповідач відмовив у визнанні заявленої за митною декларацією митної вартості товарів за основним методом (за ціною договору), оскільки документи, подані позивачем до митниці, в своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації, наявні розбіжності та відсутні усі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Не погоджуючись із рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів та карткою відмови у митному оформленні товарів, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів ч.3 ст.318 МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно ч.1 ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (ч.1 ст.257 МК України).

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст.VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 р. (ГААТ).

Згідно ч.2 ст.VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами 4, 5 статті 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Частинами 1-4 статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу ч.ч.1, 2 ст.53 МК України слідує, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Дана норма кореспондується з положеннями ч.3 ст.318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим п.3.16 та п.6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналася згідно із Законом України від 15.02.2011 р. № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, ч.ч.1-3 ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 3 статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз положень ч.3 ст.53, п.1 ч.4 ст.54, ст.58 МК України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст.58 МК України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митного органу при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Судом встановлено, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару були подані документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України.

Аналізуючи норми ст.53 МК України, суд приходить до висновку, що право митного органу на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч.2 ст.53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Тому, не подання або подання декларантом додатково запитаних документів не в повному обсязі, не створює для нього негативних наслідків, оскільки, у даному випадку, були подані документи, які давали змогу митному органу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів.

З рішення про коригування митної вартості товарів від 19.12.2019 р. № UA508000/2019/000012/2 слідує, що підставами для його прийняття стали твердження відповідача про наявність розбіжностей щодо вартості товару, відсутності всіх необхідних відомостей (фактурної вартості, транспортних та страхових витрат), що не дає митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі, зокрема: в митній декларації країни відправлення від 07.11.2019 р. № 49293454 загальна вартість товару відрізняється від зазначеної у рахунку-фактурі; в митній декларації країни відправлення від 07.11.2019 р. № 49293454 наявне посилання на коносамент № NLCSOU14896А, що суперечить даним, заявленим декларантом в МД та товаро-супровідним документам; надані до митного органу документи не містять посилань на визначення ціни перевезення (фрахту) безпосереднім перевізником товару, а також відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем; не надання позивачем на вимогу митного органу всіх документів.

Однак суд не погоджується з такими доводами відповідача з наступних підстав.

Позивачем для підтвердження митної вартості товару за ціною договору серед інших документів було надано відповідачу митну декларацію країни відправлення від 07.11.2019 р. № 49293454, в якій загальна вартість товару вказана 37981,63 доларів США, з яких 37783,68 доларів США - вартість LED панелей, 197,95 доларів США - вартість запчастин та LED драйверів.

Також було надано рахунок-фактуру (інвойс) від 16.09.2019 р. № 19NY19008, в якому загальна вартість товарів вказана 38153,28 доларів США, з яких вартість світлодіодних світильників - 37783,68 доларів США, вартість запчастин - 350,20 доларів США, банківські послуги - 19,40 доларів США.

Тобто, різниця у ціні товару виникла по запчастинам (в митній декларації - 197,95 доларів США, у рахунку-фактурі - 350,20 доларів США). Дана різниця викликана внаслідок помилки, допущеної постачальником, що підтверджується листом від 27.12.2019 р. № 50 щодо помилки в експортній декларації 49293454.

Відповідно до п.п.2.1, 6.2 договору від 02.08.2018 р. № 020818/1 кількість, асортимент Товару погоджується сторонами та вказуються в інвойсах, які є невід`ємною частиною даного Договору. Вартість Товару вказується у інвойсах в доларах США.

Згідно інвойсу від 16.09.2019 р. № 19NY19008 сторонами було погоджено асортимент та кількість товару загальною вартістю 38153,28 доларів США.

За платіжним дорученням в іноземній валюті від 17.09.2019 р. та від 03.12.2019 р. № 147 позивачем сплачено постачальнику 38153,28 доларів США, що повністю відповідає сумі, зазначеній в інвойсі від 16.09.2019 р. № 19NY19008.

Вартість товару, зазначена позивачем, також підтверджується висновком Херсонської Торгово-промислової палати від 14.01.2020 р. № Вэ-7, офіційним листом постачальника від 14.01.2020 р. № 24 на запит Херсонської Торгово-промислової палати № 17.01-01/11-15 від 14.01.2020 р. щодо дійсної контрактної вартості товару, відправленого за контрактом від 02.08.2018 р. № 020818/1.

За таких обставин доводи відповідача стосовно розбіжностей у вартості товару суд не бере до уваги.

Твердження відповідача про те, що у митній декларації країни відправлення від 07.11.2019 р. № 49293454 наявне посилання на коносамент № NLCSOU14896А не відповідає дійсності, так як у митній декларації країни відправлення за № NLCSOU14896А зазначено номер експортного супровідного документа. Помилкове зазначення за № NLCSOU14896А назви документа "коносамент" відбулося внаслідок допущеної Бюро переводів "Сократ" помилки під час перекладу змісту експортної декларації на українську мову, про що вказано у відповідному листі від 07.02.2020 р. за вих. 65 та який надавався митниці разом з іншими документами.

Також суд вважає безпідставними доводи відповідача про не підтвердження позивачем витрат на перевезення з огляду на наступне.

02.10.2017 р. між позивачем (Клієнт) та ТОВ "Юнітекс Ейч-Ді" (Експедитор) укладено договір транспортного експедирування № 02/10/2017, відповідно до якого Експедитор зобов`язується за плату та за рахунок Клієнта здійснити або організувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням експедирування та/або перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів Клієнта, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажів.

Пунктами 2.1.1, 2.1.3 договору визначено, що Експедитор має право укладати від свого імені договори і угоди з перевізниками, портами, складами, судоходними компаніями/їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями, які є резидентами або нерезидентами України, для виконання своїх зобов`язань по цьому Договору; залучати до виконання своїх обов`язків по Договору інші організації та осіб на свій розсуд.

На підтвердження витрат на перевезення позивачем надано договір транспортного експедирування від 02.10.2017 р. № 02/10/2017; рахунок на оплату від 17.12.2019 р. № 93, виписаний ТОВ "Юнітекс Ейч-Ді", на суму 41842,80 грн., з яких: відшкодування витрат на фрахт контейнера № FCIU8047344 по маршруту "Нінбо-Одеса" - 38842,77 грн., послуги експедитора - 3000,03 грн.; акт надання послуг від 17.12.2019 р. № 96; платіжне доручення від 26.12.2019 р. № на суму 41842,80 грн.; довідку ТОВ "Юнітекс Ейч-Ді" від 17.12.2019 р. № 17/12-1, у якій вказано, що вартість фрахту контейнера № FCIU8047344 за маршрутом Нінбо, Китай - порт Одеса, кордон України складає 41842,80 грн.: коносамент NВS19110568А - 33752,21 грн., коносамент NВS19110568В - 7239,65 грн., коносамент NВS19110568С - 790,16 грн., коносамент NВS19110568D - 60,78 грн.; лист безпосереднього перевізника - MRT International Forwarding від 07.02.2020 р., в якому зазначено, що вартість морських перевезень контейнера № FCIU8047344 за маршрутом Нінбо, Китай - Одеса, Україна становить 1645,88 доларів США: за транспортну накладну NВS19110568А - 1327,88 доларів США, за транспортну накладну NВS19110568В - 285 доларів США, за транспортну накладну NВS19110568С - 31 долар США, за транспортну накладну NВS19110568D - 2 долари США.

З викладеного слідує, що вартість фрахту підтверджена документально не лише документами, наданими експедитором - ТОВ "Юнітекс Ейч-Ді", а й безпосереднім перевізником - MRT International Forwarding, і не різниться між собою. При цьому, відповідач не вказує на те, що витрати на перевезення є заниженими.

Щодо посилань відповідача у спірному рішенні на те, що позивачем не було надано до митного оформлення документи, які підтверджують понесені ним витрати на страхування, суд зазначає наступне.

За умовами договору від 02.08.2018 р. № 020818/1 (п.4.1) поставку товару здійснено на умовах FOB Нінбо.

Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2010), введених в дію Міжнародною торговою палатою, за умовами терміну FOB (Free On Board (... named port of shipment) Франко борт (... назва порту відвантаження) визначено, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміну FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту.

Тобто, ризик втрати чи пошкодження товару на пряму не пов`язано зі страхуванням такого товару, а лише означає, що з моменту завантаження товару на борт судна в порту відвантаження у випадку втрати чи пошкодження товару покупець не може пред`являти претензії до постачальника. Умови поставки FOB не передбачають обов`язкового страхування товару, а відтак воно може здійснюватися лише за волевиявлення покупця.

Крім того, з довідки про транспортні витрати від 17.12.2019 р. вих. № 17/12-1, виданої ТОВ "Юнітекс Ейч-Ді", вбачається, що страхування вантажу не проводилося.

Суд вважає за необхідне зазначити, що якщо за твердженням позивача, страхування не здійснювалося, то декларант не повинен доводити цей факт, а повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів. Натомість, якщо митниця стверджує, що страхування все ж таки здійснювалося (а значить витрати на страхування включаються до митної вартості), то митниця повинна довести наявність цього факту. Між тим, митним органом не доведено понесення позивачем витрат на страхування, а відтак і включення цих витрат до митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.01.2018 р. у справі № 814/1204/15.

Що стосується доводів відповідача про ненадання позивачем додатково витребуваних документів - виписки з бухгалтерської документації, висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, то вони також є безпідставними, оскільки вказані документи жодним чином не впливають на ціну товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Окрім цього, п.7.3 договору від 02.08.2018 р. № 020818/1 визначено, що Постачальник відправляє Товар з необхідними документами (в тому числі інвойс, пакувальний лист, коносамент, сертифікат походження).

Позивачем надано митному органу всі вищевказані документи (інвойс від 16.09.2019 р. № 19NY19015, автотранспортну накладну від 17.12.2019 р. № 11077, коносамент від 11.11.2019 р. № NВS19110568А, митну декларацію країни походження від 07.11.2019 р. № 49293454, а на додаткову вимогу - і експертний висновок Херсонської Торгово-промислової палати від 14.01.2020 р. № Вэ-7, лист постачальника від 14.01.2020 р. № 10-01/11 щодо дійсної контрактної вартості товару, відправленого за контрактом від 02.08.2018 р. № 020818/1), а тому ненадання на вимогу митниці документів, які не передбачені контрактом, не свідчить про надання документів не в повному обсязі.

Суд зауважує, що позивачем визначено митну вартість світлодіодних світильників та запчастин до них за ціною, вказаною в інвойсі від 16.09.2019 р. № 19NY19015, що узгоджується з вимогами п.6.2 договору та підтверджується прайс-листом продавця від 01.09.2019 р. № 37, комерційною пропозицією від 01.07.2019 р. № 27.

Можливе ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Дана правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 19.12.2019 р. у справі № 810/5295/15, від 06.02.2020 р. у справі № 540/2219/18.

Отже, суд відхиляє вищевказані доводи відповідача про наявність сумніву у заявленій позивачем митній вартості імпортованого товару з підстав, наведених у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, оскільки надані позивачем до митного органу вище перелічені документи, підтверджують ціну імпортованого товару та жодних розбіжностей не містять.

Відповідач також зазначає, що підставою для коригування митної вартості товару слугувала інформація з цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби щодо митного оформлення ідентичних товарів з вищим рівнем митної вартості.

В той же час відповідачем не надано до суду жодних доказів наявності такої інформації. Суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р., посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Між тим гр.33 оскаржуваного рішення не містить інформації - який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Отже, позивачем для оформлення товару за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товарів, що імпортуються, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару (метод № 2ґ).

З урахуванням викладеного, рішення про коригування митної вартості товарів від 19.12.2019 р. № UA508000/2019/000012/2 не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.

Оскільки карта відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.12.2019 р. № UA508040/2019/00015 прийнята на підставі рішення про коригування митної вартості товарів, яке визнано судом протиправним, то вона також підлягає скасуванню.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 19.12.2019 р. № UA508000/2019/000012/2 та карти відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.12.2019 р. № UA508040/2019/00015, а тому позовні вимоги ТОВ "Торговий дім "Ватра-Південний регіон" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа лише у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Таким чином, сплачений ТОВ "Торговий дім "Ватра-Південний регіон" судовий збір у сумі 8202,67 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 статті 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Згідно ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З викладеного вбачається, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації сторін, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інші витрати, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 21.03.2018 р. у справі № 815/4300/17, від 11.04.2018 р. у справі № 814/698/16.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимоги заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходить з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 10.03.2020 р., укладеного між ТОВ "Торговий дім "Ватра-Південий регіон" та Адвокатським об`єднанням "Бізнес Лоерс Груп", його предметом є надання юридичних послуг по представництву інтересів Клієнта в Херсонському окружному адміністративному суді по справі про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA508000/2019/000012/2 від 19.12.2019 р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508040/2019/00015 від 19.12.2019 р.

Згідно п.4.1 договору вартість юридичних допомоги, що надається адвокатом за цим договором складає 10000 грн.

На підтвердження отримання гонорару в розмірі 10000 грн., позивачем надано до суду рахунок-фактуру від 10.03.2020 р. № СФ-0000005, платіжне доручення від 01.04.2020 р. № , детальний опис робіт.

Згідно детальному опису робіт розмір гонорару у сумі 10000 грн. складає: 1. ознайомлення з документами, аналіз нормативної бази та вивчення судової практики, формування правової позиції, визначення способу захисту по справі, надання правових консультацій - 2500 грн. (5 год. (тривалість) х 500 грн. (ставка)); 2. складання позовної заяви до суду, підготовка документів по справі - 5000 грн. (5 год. (тривалість) х 1000 грн. (ставка)); 3. супроводження та контроль справи у суді, отримання та подача документів по справі, участь в судових засіданнях, дослідження доказів, надання усних та письмових пояснень, доводів та міркувань, відповідей, заперечень - 2500 грн.

Суд частково погоджується зі складовими гонорару та вважає, що послуга за № 1 по суті стосується підготовки позовної заяви, а тому охоплюється послугою № 2 та не може рахуватися окремо. Відтак, суд не враховує окремо послугу № 1 на суму 2500 грн. у загальну вартість наданих позивачу послуг.

При визначенні обґрунтованості вартості послуги № 3, суд зазначає, що у ній фактично відображено процесуальній дії адвоката, пов`язані з розглядом справи по суті без розбивки вартості кожної з них окремо. Враховуючи те, що судове засідання по справі не проводилося (справу розглянуто в порядку письмового провадження без виклику сторін), предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, адвокатом подано відповідь на відзив, суд вважає, що обґрунтованим та пропорційним до предмета спору розміром витрат за послугу № 3 є сума 1000 грн.

Таким чином, до відшкодування позивачу підлягає 6000 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ватра-Південний регіон" (73000, м.Херсон, вул.Перекопська, 169, ) до Чорноморської митниці Держмитслужби (73003, м.Херсон, вул.Гоголя, 13, ) про визнання протиправними та скасування рішення № UA508000/2019/000012/2 від 19.12.2019 р. та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508040/2019/00015 - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення від 19.12.2019 р. № UA508000/2019/000012/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.12.2019 р. № UA508040/2019/00015.

Стягнути з Чорноморської митниці Держмитслужби (73003, м.Херсон, вул.Гоголя, 13, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ватра-Південний регіон" (73000, м.Херсон, вул.Перекопська, 169, ) судовий збір у сумі 8202 (вісім тисяч двісті дві) грн. 67 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Відповідно до внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 р. № 540-ІХ змін у розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України, строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 108020200