Справа № 420/4890/19
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/4890/19
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління ДАБК Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДІА-ЛЕКС» до Управління ДАБК Одеської міської ради про визнання дії Управління ДАБК Одеської міської ради щодо проведення позапланової перевірки протиправними, визнати протиправною та скасувати постанову №051/19/383 вих. Управління ДАБК Одеської міської ради про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 02.08.2019, визнати протиправним та скасувати припис Управління ДАБК Одеської міської ради про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 26.07.2019, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2019 року «ДІА-ЛЕКС» звернулось з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 19.07.2019 Управлінням ДАБК ОМР було видано Наказ № 01-13/323ДАБК про проведення позапланової перевірки на об`єкті: "Будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним гаражем за адресою: АДРЕСА_1 ". Предмет перевірки: дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Підставою позапланової перевірки стало електронне звернення ОСОБА_1 від 01.07.2019 № 37-С2-39867.

В електронному листі тема звернення зазначена як "шумні роботи за адресою: АДРЕСА_2 . В цьому листі ОСОБА_1 вказала, що КП "БУДОВА" порушує Закону України "Про тишу"".

За наслідками позапланової перевірки було складено Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, Акт про недопущення посадових осіб.

В Протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності зазначено, що ТОВ "ДІА-ЛЕКС" порушено положення пункту 1 частини 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності" та підпункту 1 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553.

Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена пунктом 2 частини 6 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Розгляд справи про правопорушення відбувся 02.08.2019 о 15:00 год у приміщенні Управління ДАБК ОМР за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, 6.

До початку розгляду справи про правопорушення було надано письмові пояснення ТОВ "ДІА-ЛЕКС" від 02.08.2019 № 0208, проте заступник начальника Управління ДАБК ОМР В.Ю. Єфремов їх не врахував та виніс Постанову від 02.08.2019 за вих.№ 051/19/383 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в якій постановив визнати ТОВ "ДІА-ЛЕКС" винним вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 2 частини 6 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та наклав штраф у сумі: 60 210,00 (шістдесят тисяч двісті десять) грн.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Позивач не погоджується з Постановою про накладення штрафу, вважаючи, що Управління ДАБК ОМР невірно, неповно трактує та застосовує норми матеріального права з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що Управління діяло правомірно, складені Акт, Протокол, Припис та винесена Постанова на підставі та за результатом всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності. Постанова є законною та обґрунтованою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 11 листопада 2019 року визнав дії Управління ДАБК Одеської міської ради щодо проведення позапланової перевірки протиправними.

Визнав протиправною та скасував постанову № 051/19/383 Управління ДАБК Одеської міської ради про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 02.08.2019.

Визнав протиправним та скасував припис Управління ДАБК Одеської міської ради про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 26.07.2019.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Управління ДАБК Одеської міської ради подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд помилково дійшов висновку, що відповідачем протиправно розпочато перевірку, посилаючись на зазначення у зверненні фізичної особи про порушення тиші, та ігноруючи зазначення про здійснення будівництва, також суд зробив помилковий висновок, що заявник (фізична особа) зобов`язана зазначити які саме вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності було порушено;

- згідно з частиною 6 статті 7 КАС України аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Належно повідомлені про дату, час і місце судового розгляду учасники справи в судове засіданні не прибули.

Представник позивача направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі(а.с. 116,т.2).

05.05.2020 до суду апеляційної інстанції від відповідача надійшло клопотання за вх.№ 9001/20 про відкладення розгляду справи на іншу дату, обґрунтоване запровадженням з 12.03.2020 по 11.05.2020 карантину на території України через спалах у світі коронавірусу (COVID-19). При цьому, заявник посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (ас.117-125,т.2).

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення, оскільки вказаними актами не зупинено (призупинено) функціонування органів державної влади, в тому числі судів, які наразі працюють в звичайному режимі, але з дотриманням норм, попереджуючих розповсюдження інфекції.

Більше того, на своєму засіданні 17.03.2020 Рада суддів Україні рекомендувала судам продовжувати здійснювати правосуддя, незважаючи на епідемію коронавірусу и карантин, однак, по можливості, здійснювати судовий розгляд справи в порядку письмового провадження без участі сторін.

При цьому, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не позбавлений права прийняти участь у справі в режимі відеоконференції.

А відтак, з метою дотримання строку розгляду апеляційної скарги, передбаченого частиною 1 статті 309 КАС України, на підставі пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що 01.07.2019 ОСОБА_1 звернулась з електронним зверненням № 37-С2-39867, в якому вказала що "біля її дому веде будівництво компанія «Будова». Вони порушують Закон «Про тишу». Працюють і в вихідні та рано вранці. Не далі як сьогодні, о сьомій годині ранку почав вести роботу екскаватор. Прошу повідомити: мають лі вони на це право та прийміть заходи".

Отже, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що у вищезазначеній заяві, яка послугувала підставою для проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва: дотримання вимог містобудівного законодавства за адресою: АДРЕСА_1 , у порушення приписів пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, не зазначено, які саме вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності було порушено, та відповідачем не перевірено обґрунтованості відомостей, що містяться у заяві ОСОБА_1 , а відтак у контролюючого органу були відсутні законодавчо передбачені підстави для проведення такої перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання будівельних робіт суб`єктами містобудування.

Крім того, відповідно до заяви ОСОБА_1 , вона зазначила що саме Будівельна компанія «Будова» за адресою: вул . Єврейська, 5 порушує Закон «Про тишу».

19.07.2019 Управлінням ДАБК ОМР було видано Наказ № 01-13/323ДАБК про проведення позапланової перевірки на об`єкті: "Будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним гаражем за адресою: АДРЕСА_1 . Предмет перевірки: дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

За наслідками позапланової перевірки було складено Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, Акт про недопущення посадових осіб.

В Протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності зазначено, що ТОВ "ДІА-ЛЕКС" порушено положення пункту 1 частини 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності" та підпункту 1 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553.

Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена пунктом 2 частини 6 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Розгляд справи про правопорушення відбувся 02.08.2019 о 15:00 год. у приміщенні Управління ДАБК ОМР за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, 6.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Окрім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що Судом також встановлено, що на підставі того самого наказу Управління ДАБК ОМР № 01-13/323 ДАБК від 19.07.2019 та того самого електронного звернення ОСОБА_1 за № 37-С2-39867 від 01.07.2019 Управлінням ДАБК ОМР було проведено позапланову перевірку КП "Будова" на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. При цьому за результатом здійснення позапланового заходу, відповідачем складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 26.07.2019 та постанову від 07.08.2019 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (а.с.126-134, т.2).

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно розпочато перевірку, то у посадової особи Управління ДАБК ОМР не було підстав для складання акту, винесення та вручення позивачу припису про усунення порушень законодавства, а також притягнення до відповідальності на підставі протиправних висновків, викладених у акті про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва підприємства будівельної галузі, для виконання покладених на них функцій від 26.07.2019.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України "Про архітектурну діяльність", Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

За правилами частини 1 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з будівництвом об`єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності визначено Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (зі змінами та доповненнями), відповідно до пунктів 1,2 під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю щодо суб`єктів містобудування (юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) на об`єктах будівництва органи державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин 1,4,6 - 8, абзацу другого частини 10, частини 13 та 14 статті 4, частин 1 - 4 статті 5, частини 3 статті 6, частин 1-4 та 6 статті 7, статей 9,10,19,20,21, пункту 3 статті 22 Прикінцеві положення Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Державний архітектурно-будівельний контроль, серед іншого, здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктив містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Відповідно до пунктів 5,7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Підставою для проведення позапланової перевірки, у тому числі, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Отже, однією із підстав для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

При цьому, положеннями чинного законодавства України саме на орган державної влади, у межах повноважень якого знаходиться здійснення заходів нагляду (контролю), покладається перевірка обґрунтованості відомостей, що містяться в заяві третіх осіб, які ініціюють проведення відповідного заходу нагляду (контролю), у зв`язку з чим, та з метою дотримання принципів, викладених в статті 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", контролюючий орган зобов`язаний перевірити обґрунтованість звернення, яке послугувало підставою для проведення відповідної перевірки до моменту початку проведення такого заходу нагляду (контролю).

Як вбачається із матеріалів справи 01.07.2019 ОСОБА_1 звернулась з електронним зверненням № 37-С2-39867, в якому вказала що "біля її дому веде будівництво компанія «Будова». Вони порушують Закон «Про тишу». Працюють і в вихідні та рано вранці. Не далі як сьогодні, о сьомій годині ранку почав вести роботу екскаватор. Прошу повідомити: мають лі вони на це право та прийміть заходи".

Управління Державної архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, на підставі положень статті 13 Закону України "Про архітектурну діяльність" є спеціально уповноваженим органом державної виконавчої влади та здійснює повноваження щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення проектування й будівництва об`єктів житлової та іншої забудови.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що у вищеозначеній заяві, яка послугувала підставою для проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва: дотримання вимог містобудівного законодавства за адресою: АДРЕСА_1 , у порушення приписів пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, не зазначено, які саме вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності було порушено, та відповідачем не перевірено обґрунтованості відомостей, що містяться у заяві ОСОБА_1 , а відтак у контролюючого органу були відсутні законодавчо передбачені підстави для проведення такої перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання будівельних робіт суб`єктами містобудування.

Крім того, відповідно до заяви ОСОБА_1 , вона зазначила що саме Будівельна компанія «Будова» за адресою: вул . Єврейська, 5 порушує Закон «Про тишу».

Закон України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24.02.1994 № 4004-XII (далі - Закон № 4004-XII) регулює суспільні відносини, які виникають у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя, визначає відповідні права і обов`язки державних органів, підприємств, установ, організацій та громадян, встановлює порядок організації державної санітарно-епідеміологічної служби і здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду в Україні.

Відповідно до частини сьомої статті 24 Закону № 4004-XII органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, встановлених законом, забезпечують контроль за додержанням керівниками та посадовими особами підприємств, установ, організацій усіх форм власності, а також громадянами санітарного та екологічного законодавства, правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, інших нормативно-правових актів у сфері захисту населення від шкідливого впливу шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів.

За змістом частини першої статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина перша статті 2 Закону № 877-V).

Відповідно до частини першої статті 39 Закону № 4004-XII державний санітарно-епідеміологічний нагляд - це діяльність органів державної санітарно-епідеміологічної служби по контролю за дотриманням юридичними та фізичними особами санітарного законодавства з метою попередження, виявлення, зменшення або усунення шкідливого впливу небезпечних факторів на здоров`я людей та по застосуванню заходів правового характеру щодо порушників.

Згідно з частиною 4 статті 14 Закону № 4004-XII нагляд за дотриманням вимог санітарних норм у стандартах та інших нормативно-технічних документах, відповідністю продукції вимогам безпеки для здоров`я і життя населення здійснюють виключно органи державної санітарно-епідеміологічної служби.

Систему державної санітарно-епідеміологічної служби України становлять: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

На центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, покладаються функції з державного санітарно-епідеміологічного нагляду на відповідних територіях, транспорті (частини перша, третя статті 31 Закону № 4004-XII).

Згідно з пунктами 1, 7 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 667 (далі - Положення № 667) Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у галузі санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників) .

Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.04.2017 № 209 (далі - Положення № 209) Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві (далі - Головне управління) є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане.

Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства: здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд (контроль) за: дотриманням санітарного законодавства; організовує проведення відповідних досліджень (випробувань) для цілей державного контролю; <…> здійснює санітарні заходи, що стосуються обмеженого (визначеного) кола осіб чи випадків, передбачених законодавством, зокрема щодо обмеження, заборони, тимчасового припинення діяльності, вживання відповідно до закону інших заходів реагування <…>; вживає у межах повноважень, передбачених законом, заходів щодо усунення порушень вимог закону і притягнення винних у таких порушеннях осіб до відповідальності згідно із законом; <…>; обмежує, забороняє або припиняє відповідно до нормативно-правових актів України господарську діяльність юридичних та фізичних осіб, звертається у порядку та строки, встановлені законом, до суду .

Аналіз викладених норм свідчить, що Головне управління Держпродспоживслужби у Одеській області входить до системи органів державної санітарно-епідеміологічної служби України, на яку покладено повноваження здійснення заходів державного санітарно-епідеміологічного нагляду, зокрема, у місті Одесі.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що повноваження щодо здійснення контролю у сфері благоустрою відносно виконання вимог щодо дотримання тиші покладено також і на Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд у постанові від 23.01.2020, справа 522/20954/16-а.

У відповідності до частини першої статті 1 Закону № 877-V заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є: звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності); перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Відповідно до статті 1 Закону № 4004-XII санітарне та епідемічне благополуччя населення - це стан здоров`я населення та середовища життєдіяльності людини, при якому показники захворюваності перебувають на усталеному рівні для даної території, умови проживання сприятливі для населення, а параметри факторів середовища життєдіяльності знаходяться в межах, визначених санітарними нормами.

Шкідливий вплив на здоров`я людини - вплив факторів середовища життєдіяльності, що створює загрозу здоров`ю, життю або працездатності людини чи здоров`ю майбутніх поколінь;

Фактори середовища життєдіяльності - будь-які фізичні (шум, вібрація, ) та інші фактори, що впливають або можуть впливати на здоров`я людини чи на здоров`я майбутніх поколінь.

Небезпечний фактор - будь-який хімічний, фізичний, біологічний чинник, речовина, матеріал або продукт, що впливає або за певних умов може негативно впливати на здоров`я людини.

З огляду на наведене, суд слушно зауважив, що предметом перевірки позивача стали інші питання, ніж ті, необхідність перевірки яких зазначена у зверненні ОСОБА_1 № 37-С2-39867 від 01.07.2019.

З наведеного слідує, що орган до повноважень якого входить державний санітарно-епідемічний нагляд здійснює санітарно-епідемічна служба по контролю за дотриманням юридичними та фізичними особами санітарного законодавства з метою попередження, виявлення зменшення або усунення шкідливого впливу небезпечних факторів на здоров`я людей та по застосуванню заходів правового характеру щодо порушників.

Отже, правильним є висновок суду першої інстанції, що управління ДАБК ОМР не наділено повноваженнями щодо перевірки за дотриманням юридичними та фізичними особами санітарного законодавства.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд у постанові від 25.03.2020, справа № 461/8656/17, номер рішення в ЄДРСРУ 88570443.

При цьому будь яких вагомих аргументів з того приводу , що із змісту про заяви громадянки ОСОБА_1 убачаються відомості про порушення містобудівного законодавства відповідачем не наведено.

Отже, з урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для проведення позапланового заходу, а тому позовні вимоги в частині визнання дій Управління ДАБК Одеської міської ради щодо проведення позапланової перевірки протиправними є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

До того ж, враховуючи те, що відповідачем протиправно розпочато перевірку, всі наступні дії щодо оформлення направлення для проведення позапланового заходу, складання акту перевірки, складання протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, видачі припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, постанови про накладення штрафу, визнаються судом протиправними, оскільки вчинені внаслідок протиправно прийнятого рішення про проведення позапланового заходу з огляду на наступне.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав визнання протиправними та скасування для постанови про накладення штрафу та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та задоволення аналогічних позовних вимог, на підставі положень частини 1 статті 245 КАС України.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апелянта про те, що заявник зазначаючи які саме вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності було порушено повинен бути фахівцем нічим об`єктивно не підтверджені та є лише припущенням, а отже суд першої інстанції, вирішуючи справу, уникнув надмірного формалізму.

Окрім того суд першої інстанції не висловлювався з того приводу, що саме заявник зобов`язаний зазначити які саме вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності було порушено,а навпаки, суд зазначив, що саме на органи державної влади, в межах повноваження якого знаходиться здійснення відповідних заходів, покладається перевірка обґрунтованості відомостей, що містяться у заяві третіх осіб, які ініціюють проведення відповідного заходу контролю.

Посилання апелянта на те, що згідно з частиною 6 статті 7 КАС України аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування, колегія суддів відхиляє, адже суд першої інстанції, застосовуючи правову позицію Верховного Суду України, не визначав підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади.

Так в цьому судовому рішення йдеться, що якщо суб`єктом владних повноважень протиправно розпочато перевірку, всі наступні процедурні дії визнаються судом протиправними, оскільки вчинені внаслідок протиправно прийнятого рішення про проведення позапланового заходу.

Доводи апелянта щодо поновлення строку на апеляційне оскарження враховані судом при відкритті апеляційного провадження.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ДІА-ЛЕКС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління ДАБК Одеської міської ради залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 420/4890/19 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Домусчі С.Д.