Справа № 580/1298/20
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

30 квітня 2020 року Справа № 580/1298/20

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за його позовом до Лебедівської сільської ради про визнання протиправним і скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2020 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) (далі - позивач) із позовною заявою до Лебедівської сільської ради (вул. Центральна, буд. 3, с.Лебедівка, Кам`янський район, Черкаська область, 20840) (далі - відповідач), в якій просить: визнати протиправним та скасувати рішення XVI сесії VIІ скликання Лебедівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області від 13.12.2019 в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки площею по 2 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 громадянам ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), розглянуте 13.12.2019 у порядку денному XVI сесії VII скликання Лебедівської сільської ради за №№16-16; ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ), розглянуте 13.12.2019 у порядку денному XVI сесії VII скликання Лебедівської сільської ради за №№16-26.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що документально не підтверджується ні особисте складення заяв громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ні наявність у відповідача станом на 06.12.2019 підтвердження пільг вказаних осіб. З копій заяв слідує, що вони складені однією особою, одна із заяв не підписана зовсім (заява ОСОБА_3 ), інша заява ( ОСОБА_2 ) не містить ніякої інформації про пільги, перелічені додатки до обох заяв відсутні.

Ухвалою суду від 21.04.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

28.04.2020 позивач подав суду заяву про забезпечення позову (далі - Заява) шляхом:

- зупинення, до вирішення спору по суті, дії рішення XVI сесії VII скликання Лебедівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області від 13.12.2019 в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки на АДРЕСА_2 громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- заборони, до вирішення спору по суті, Лебедівській сільській раді Кам`янського району Черкаської області виносити на розгляд сесії питання про відведення у власність або у інший спосіб вчиняти дії, спрямовані на відведення у власність земельних ділянок по АДРЕСА_2 громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником вказано, що якщо до завершення розгляду даної справи конкретна земельна ділянка буде передана у власність інших осіб, це фактично унеможливить поновлення прав позивача і зробить судовий захист неефективним. При цьому, підставою для подання позову стала протиправність рішення відповідача у частині надання дозволу іншим особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши зазначені у заяві про забезпечення позову доводи позивача, враховуючи відсутність необхідності у виклику позивача для подачі ним пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, суд вважає за можливе здійснити розгляд даного клопотання без проведення судового засідання та виклику позивача.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що для вжиття заходів забезпечення позову необхідні поважні підстави та обґрунтування таких підстав належними доказами.

Поважними підставами забезпечення позову є існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, за захистом яких він звернувся до суду, до ухвалення рішення в адміністративній справі.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Відтак, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд з`ясовує пов`язаність та співмірність заходів забезпечення позову та заявлених позовних вимог.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, суд встановив, що заходи забезпечення позову стосуються рішення XVI сесії VIІ скликання Лебедівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області від 13.12.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . При цьому, предметом даної адміністративної справи, є визнання протиправним та скасування вищевказаного рішення Лебедівської сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки позивач та його сестра теж мають наміри отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою для відведення у власність вказаної земельної ділянки.

В даному випадку, суд зазначає, що надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

В постанові від 30.05.2018 у справі №826/5737/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що надання дозволу вповноваженим органом місцевого самоврядування на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності не означає позитивного рішення про передачу її в користування, а направлене на ідентифікацію земельної ділянки, яка у подальшому може стати предметом передачі.

У розвиток цього висновку, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не покладає на раду обов`язку (не є підставою для виникнення зобов`язання перед особою, яка розробила проект землеустрою) щодо надання цієї земельної ділянки у власність. Рада може відмовити у затвердженні проекту та наданні земельної ділянки у власність з підстав, визначених законом (постанова Верховного Суду від 03.04.2019 у справі 509/4722/16-а).

При цьому, заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, що невжиття зазначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду; або що очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів заявника, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Також, суд зазначає, що в даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як "наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення", може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018р. у справі № 800/521/17 (ЄДРСР 73082059) зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Вжиття заходів забезпечення позову на стадії розгляду заяви про забезпечення позову без дослідження обставин та доказів у справі є фактично вирішенням цього спору по суті, що у свою чергу не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що матеріали заяви про забезпечення позову не свідчать про очевидність протиправності рішень (дій), наявність небезпеки заподіяння істотної шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 77, 78, 90, 150-154, 241, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №580/1298/20 відмовити.

Копії ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Рідзель