Справа № 689/433/20
Суддя: Мазурчак В. М.
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/433/20
Провадження № 2-а/689/8/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі: головуючого - судді Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Лебеденко О.М.,

відповідача Садовця Р.Ю. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в смт. Ярмолинці адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до начальника сектору реагування патрульної поліції Ярмолинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Садовця Руслана Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до суду із позовом до начальника СРПП Ярмолинецького відділу поліції ГУ НП в Хмельницькій області Садовця Р.Ю. (далі - Відповідач) про скасування постанови від 19 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі - постанова Відповідача).

Зазначив, що вважає дану постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною восьмою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП), незаконною з підстав. Всупереч статтям 9, 222, 258, 268, 276, 280 та 283 КУпАП, які визначають основну систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, Відповідач не дав можливості надати пояснення по справі, не задовольнив клопотання Позивача про бажання залучити адвоката до розгляду справи. Крім того, Відповідач безпідставно (що узгоджується із вимогами статті 35 Закону України «Про Національну поліцію») перевірив документи, адже Позивач не допустив порушення Правил дорожнього руху. Всупереч частині другій статті 283 КУпАП постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис. У відповіді на відзив Позивач зазначив, що постанова Відповідача не містить відомостей щодо джерел виявлення правопорушення (про те, що ОСОБА_3 допустив керування транспортним засобом, тощо).

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позову з підстав. Постанова була винесена з дотриманням вимог КУпАП та Закону України «Про національну поліцію». Близько 12 год. 45 хв. 19 лютого 2020 року було виявлено, що водій ОСОБА_2 допустив керування автомобілем Мерседес Бенц А140, номерний знак НОМЕР_1 , в смт. Ярмолинці по вул. Іова, 160, яким не мав права керувати, чим не виконав вимоги частини другої статті 16 (Основні права та обов`язки водія транспортного засобу), відповідно до якої водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту (стаття 469 Митного кодексу України). Доводи Позивача щодо відсутності можливості надавати пояснення по справі та не задоволення його клопотання про залучення адвоката не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом з реєстратора, закріпленого на одязі поліцейського (диск додається). Позивач надав пояснення під час розгляду справи по суті, зокрема, зазначив, що особою (Гладуном), яка порушила митні правила, вже сплачено штраф в розмірі 8500 гривень, про що пред`явив квитанцію. Позивач користувався своїм правом на захист - консультувався телефоном з юристом ГО «Автоєвросила». Факт порушення підтверджується поясненнями водія та наданої ним постанови по справі про порушення митних правил №0011/40000/18, в якій зазначено, що автомобіль в режимі транзит був ввезений на митну територію України гр.. ОСОБА_4 23.11.2017 року через п/п «Виступовичі-Нова Рудня» м/п «Північний» Житомирської митниці ДФС. Факт порушення також підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відеозаписом з портативного реєстратора, закріпленого на одязі поліцейського.

В судове засідання 04 травня 2020 року Позивач та його представник не з`явились, просили розглянути справу без їх участі.

Відповідач у судовому засіданні 04 травня 2020 року надав пояснення, просив відмовити у позові.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з підстав.

Встановлено, що за змістом постанови від 19 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz А140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 19 лютого 2020 року о 12 год. 45 хв. в смт. Ярмолинці по вул. Іова, буд. 60, допустив керування транспортним засобом, щодо .. нерозбірливий текст .. ження встановлені МКУ, а саме, порушено строки переміщення в митному режимі транзиту. При цьому … нерозбірливий текст … України в митному режимі транзит 23.11.2017 р. гр.. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим було порушено вимоги ст.16 Зу «Про дорожній рух» - обов`язки водія не допускати випадків керування т/з., чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною восьмою статті 121 КУпАП. Протокол складено о 12 год. 50 хв. 19 лютого 2020 року. До постанови додаються пояснення свідків, відеозапис.

Доводи Позивача про те, що йому не була надана можливість надати пояснення, не підтвердились. З відеоматеріалів розгляду справи вбачається, що ОСОБА_2 надавав пояснення тривалий час, пред`являв документи у своє виправдання.

Також спростовані доводи Позивача про те, що Відповідач не задовольнив його клопотання про бажання залучити адвоката до розгляду справи. Відеоматеріалами підтверджено, що Позивач даного клопотання не заявляв, він лише мав бажання поспілкуватись із адвокатом в телефонному режимі. Даним правом скористався належним чином.

Доводи Позивача про безпідставну перевірку документів не знайшли підтвердження, оскільки документи перевірялись в межах притягнення до відповідальності за частиною восьмою статті 121 КУпАП.

Дійсно, як зазначив Позивач, всупереч частині другій статті 283 КУпАП постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис. У постанові Відповідача лише зазначено, що додається відеозапис. Однак, відповідно до частини третьої статті 283 КУпАП постанова повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Судом переглянуто відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського, наданий відповідачем, та встановлено, що на зазначеному відеозаписі не зафіксовано факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, а зафіксовано лише процедуру розгляду справи.

Суд вважає, що відеозапис, який було долучено стороною відповідача на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом з огляду на те, що оскаржувана постанова не відповідає приписам частини 3 статті 283 КУпАП, де передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Зазначене, узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 428/2769/17, від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16-а та від 19 лютого 2020 року у справі № 524/1284/17.

Постанова містить посилання на пояснення свідків. Однак, не містить вказівки на їх кількість, анкетні дані тощо. Крім того, з відеоматеріалів вбачається, що при розгляді справи по суті Відповідач не назвав цих свідків, не оголосив їх пояснень, тобто не зазначив, що дані докази існують, свідки не перебували у фокусі відеокамери тощо. З цих міркувань, суд прийшов до висновку що пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не досліджувались на засадах змагальності під час розгляду справи по суті безпосередньо на місці події. Про допит даних свідків у судовому засіданні клопотань не надходило.

За даних обставин суд погоджується з доводами Позивача у відповіді на відзив про те, що постанова не містить відомостей щодо джерел виявлення правопорушення (про те, що ОСОБА_3 допустив керування транспортним засобом).

Визнання ОСОБА_3 про те, що він керував, наявне на відеоматеріалах, суд до уваги не бере, оскільки він даний факт заперечив. Сам лише факт визнання без наявності інших об`єктивних, належних та допустимих доказів не може бути покладений в основу рішення. Дане визнання наявне на відеоматеріалах, джерело походження яких не вказане у постанові.

Крім цього, Відповідачем порушена процедура притягнення до відповідальності, яка полягає у тому, що не складався протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини другої та третьої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до частини четвертої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобі, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 оспорював на місці події допущене порушення. З досліджених відеоматеріалів цей факт однозначно вбачається - Позивач заперечував про притягнення до відповідальності з тих підстав, що вже притягався за це ж порушення, демонстрував постанову про накладення штрафу.

Цю обставину визнав у судовому засіданні Відповідач, зазначивши, що ОСОБА_2 зазначав на місці події відомості про те, що не може бути притягнутий до відповідальності, оскільки штраф у сумі 8500 гривень вже накладався на ОСОБА_4 , тобто на особу, яка ввезла автомобіль на митну територію, та сплачений.

Відповідно до частини першої статті 222 КУпАП (Органи Національної поліції) органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Словосполучення «про такі адміністративні правопорушення» разом із двокрапкою свідчить про те, що далі йде перерахунок правопорушень. Серед перерахованих правопорушень є як порушення правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, так і порушення, передбачене частиною восьмою статті 121 КУпАП. Отже, у даній статті мова йде про категорії, які не слід ототожнювати. Не слід ототожнювати порушення правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, та порушення частини восьмої статті 121 КУпАП, адже сам законодавець їх не ототожнює.

Термін «у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», вжитий у частині п`ятій статті 258 КУпАП, вочевидь стосується терміну «що забезпечують безпеку руху транспорту», вжитого у частині першій статті 222 КУпАП.

Здійснюючи системний аналіз частини восьмої статті 121, частини першої статті 222, частини п`ятої статті 258 КУпАП, суд вважає, що означений у частині п`ятій статті 258 КУпАП випадок як «правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» не стосується правопорушення за частиною восьмою статті 121 КУпАП.

Крім цього, суд також так вважає, виходячи із мовного аналізу змісту терміну. Правопорушення за частиною восьмою статті 121 КУпАП не впливає саме на безпеку дорожнього руху. Безпека дорожнього руху не є об`єктом цього правопорушення, тобто не є суспільними відносинами, які охороняються.

На висновок суду не впливає найменування оспорюваної постанови.

Бланк даної постанови затверджений додатком 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за №1395. За змістом Інструкції її норми не регулюють процедуру оформлення протоколів та винесення постанов за частиною восьмою статті 121 КУпАП, оскільки саме ця частина статті 121 КУпАП не згадується в нормах інструкції.

Таким чином, Відповідач зобов`язаний був на виконання частини п`ятої статті 258 КУпАП скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.

Крім того, судом встановлено, що оспорювана постанова оформлена 19 лютого 2020 року о 12 год. 50 хв., хоча на відеоматеріалах Відповідач о 12 год. 52 хв. зазачає, що «зараз відбудеться розгляд справи …», а о 13 год. 00 ним же оголошено, що розгляд справи закінчено. Після цього він розпочинає оформлення постанови. Ці обставини викликають сумнів у суду щодо часу оформлення постанови.

Суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, які підтверджують те, що позивач здійснив адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху суду не надано.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Негайний розгляд справи без складання адміністративного протоколу чи документування у інший спосіб того, що розгляд справи відбувся з дотриманням прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності також ставить під сумнів правомірність винесеної постанови, що є самостійною підставою для визнання її протиправною та скасування.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

При цьому судом не беруться до уваги довідка про результати перевірки від 28 лютого 2020 року, рапорт від 20 лютого 2020 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20 лютого 2020 року, пояснення Лазарєва І.П. від 20 лютого 2020 року, оскільки дані документи не стосуються справи, оформлялись в межах заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, перебувають за межами предмету доказування в адміністративній справі.

Керуючись пунктом 3 частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов ОСОБА_2 до начальника сектору реагування патрульної поліції Ярмолинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Садовця Руслана Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову начальника сектору реагування патрульної поліції Ярмолинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Садовця Руслана Юрійовича від 19 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП 18 №382089, якою застосовано до ОСОБА_2 адміністративне стягнення штраф у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень України за адміністративне правопорушення, передбачене частиною восьмою статті 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. На час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються.

Рішення проголошено 04 травня 2020 року.

Суддя В.М. Мазурчак