Справа № 440/377/20
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/377/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАДЛЯ РУХУ" до Полтавської митниці ДФС України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАДЛЯ РУХУ" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці ДФС України про скасування рішення про коригування митної вартості №806020/2019/000594/2; зобов`язання повернути суму фінансової гарантії у розмірі 68938,86 грн. з депозитного рахунку ДФС, відкритому в Головному управлінні Держаної казначейської служби України в м. Києві.

Позовні вимоги мотивує протиправністю та необґрунтованістю спірного рішення, оскільки для митного оформлення товару, були надані усі необхідні документи, що підтверджують заявлену декларантом митну вартість такого товару. Вважає, що позивачем було дотримано усіх вимог митного законодавства при митному оформленні ввезеного товару.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

04.03.2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду від представника Полтавської митниці ДФС надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач вказує на необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку із тим, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України у зв`язку з тим, в результаті контролю що виявлено розбіжності у документах, що підтверджують митну вартість товару. В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а саме, відповідно до умов контракту в ціну товару включено вартість пакування, але до митного оформлення не подано документи, що підтверджують вартість пакування, що унеможливлює перевірку числового значення складових митної вартості товарів. Наявна у митного органу інформація щодо митної вартості імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Так, рівень заявленої декларантом митної вартості товару № 2 становить 1,1 дол.США/кг, а рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками, оформленого за МД від 25.09.2019 №UА400030/2019/32356, від 02.09.2019 року № UА806020/2019/215167, що визнана митним органом, становить 8 дол.США. В результаті проведення консультацій з декларантом, останнім не було надано митному органу додаткових документів на підтвердження митної вартості товару. Такими чином, митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України /а.с. 106-117/.

11.03.2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач посилається на те, що відповідно до п. 6.1 контракту № YA250719 від 25.07.2019 року вартість упаковки включена у вартість товару. Оскільки за умовами контракту ціна товару включає в себе вартість пакування, то згідно з положеннями підпункту "в" пункту 1 частини десятої статті 58 Митного кодексу України ці витрати не потребують окремого документального підтвердження. Таким чином, відповідачем не враховані умови поставки продукції, відповідно до яких пакування продукції здійснюється за рахунок продавця, та надані до митного оформлення документи, з яких вбачається, що вартість упаковки входить до ціни продукції. Відтак вартість упаковки та пакування матеріалів, робіт, пов`язаних з пакуванням, не впливає на митну вартість продукції, тому не підтвердження позивачем витрат на пакування, відповідно, не може впливати на числове значення складових митної вартості цієї продукції, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цю продукцію. Крім того, вказаною заявою по суті справи представник позивача змінив предмет позову та просив не брати до уваги позовну вимогу про зобов`язання повернути суму фінансової гарантії у розмірі 68938,86 грн. з депозитного рахунку ДФС, відкритому в Головному управлінні Держаної казначейської служби України в м. Києві, як таку що втратила актуальність. /а.с. 159-169/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання 28.04.2020 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи неявку представників сторін, відсутність необхідності заслухати свідка та експерта, керуючись пунктом 1 частини 3 та частиною 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.

На підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

04.11.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАДЛЯ РУХУ" здійснювало митне оформлення в режимі імпорту товару за контрактом № YA250719 від 25.07.2019 року, укладеного позивачем з продавцем "Zhejiang Yuean Technology Co, Ltd, China.

Декларантом подано до Полтавської митниці ДФС України митну декларацію UA806020/2019/218430 від 04.11.2019, у якій задекларовано митну вартість товару відповідно до статті 58 Митного кодексу України в розмірі відповідно до ціни контракту (метод визначення митної вартості № 1), а саме: гальмівні камери до причепів - 1600 шт.; обладнання для фільтрування повітря в гальмівній системі причепа: картридж повітряного очисника (YA2101) - 804 шт. /а.с. 30-32/.

Позивачем разом з митною декларацією надано відповідачу наступні документи: - зовнішньоекономічний контракт № YA250719 від 25.07.2019 року; - інвойс № YA250719 від 25.07.2019 року; - пакувальний аркуш № YA250719 від 25.07.2019 року; банківську виписку від 01.08.2019 року № 21; - банківську виписку від 01.1.2019 року № 27; - договір транспортного експедирування від 20.07.2017 року № 11/08-2017; - рахунок на оплату морської доставки № 2026 від 20.10.2019 року; - рахунок на оплату агентської винагороди від 20.10.2019 року № 2027; - довідку про вартість витрат на доставку товару № 624 від 20.10.2019 року /а.с. 36-60/.

Полтавською митницею ДФС 04.11.2019 прийнято рішення №UА806020/2019/000594/2 про коригування митної вартості товарів, яким скориговано митну вартість товару - обладнання для фільтрування повітря в гальмівній системі причепа: картридж повітряного очисника (YA2101) - 804 шт. із визначенням вартості одиниці - 8 дол. США /а.с. 62/.

Позивач не погодився із вказаним рішенням та оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд дійшов до наступних висновків.

Полтавською митницею ДФС в обґрунтування свого рішення від 04.11.2019 року №UА806020/2019/000594/2 про коригування митної вартості товарів зазначено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, містять розбіжності, а саме: відповідно до п. 6.1 контракту № YA250719 від 25.07.2019 року в ціну товару, які поставляються, включається вартість пакування, але до митного оформлення не подано документи, що підтверджують вартість пакування, що унеможливлює перевірку числового значення складових митної вартості товарів.

У зв`язку з цим проведено консультацію з декларантом з метою вибору методу визначення вартості на підставі інформації, яка наявна в декларанта та в органі доходів та зборів.

Відповідно до статті 33 Митного кодексу України митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах. Наявна у митного органу інформація щодо митної вартості імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості.

Наявна у митного органу інформація щодо митної вартості імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Так, рівень заявленої декларантом митної вартості товару № 2 становить 1,1 дол.США/кг, а рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками, оформленого за МД від 25.09.2019 №UА400030/2019/32356, від 02.09.2019 року № UА806020/2019/215167, що визнана митним органом, становить 8 дол.США.

Під час консультацій декларанта відповідно до вимог частини третьої статті 53 Митного кодексу України зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи:

1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних з виконанням умов договору (угоди, контракту);

2) виписку з бухгалтерської документації;

3) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару;

5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини);

6) інші документи за власним бажанням.

Запропоновані документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів декларант відмовився надати.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не може бути прийнятий у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені документально (відсутні документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий у зв`язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з ідентичними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метож визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не може бути прийнятий у зв`язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у зв`язку з відсутністю даних для віднімання. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не може бути використаний у зв`язку з відсутністю даних для додавання. Митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу з дотриманням положень статті 64 МКУ. Визначена митна вартість товарів ґрунтується на МД від 25.09.2019 №UА400030/2019/32356, від 02.09.2019 року № UА806020/2019/215167, що визнана органом доходів і зборів.

Згідно з частиною 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини 1 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 зазначеної статті передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до части 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зі змісту наведених норм вбачається, що передбачене частиною 5 статті 54 Митного кодексу України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені цим кодексом, а саме частини 3 статті 53 Митного кодексу України надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вимагаючи від декларанта відомості про розмір понесених витрат на пакування, митний орган вважав, що вартість пакування має бути включена до митної вартості товару.

Суд зазначає, що за умовами поставки та змістом пред`явлених до декларування документів вартість пакування товару не є витратною.

Згідно пункту 6.1 Контракту № YA250719 від 25.07.2019 року упаковка Товару повинна відповідати вимогам технічної документації і забезпечувати збереження вантажу під час транспортування за умови належного поводження з вантажем. Вартість упаковки входить у вартість Товару.

Відповідно до інвойсу № YA250719 від 25.07.2019 року вартість упаковки має нульову ціну, та як наслідок входить до ціни товару, тобто є незворотньою, в зв`язку із чим не може включатися у митну вартість товару.

Таким чином, відповідачем не враховані умови поставки продукції, відповідно до яких пакування продукції здійснюється за рахунок продавця, та надані до митного оформлення документи, з яких вбачається, що вартість упаковки входить до ціни продукції. Відтак вартість упаковки та пакування матеріалів, робіт, пов`язаних з пакуванням, не впливає на митну вартість продукції, тому не підтвердження позивачем витрат на пакування, відповідно, не може впливати на числове значення складових митної вартості цієї продукції, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цю продукцію.

Частиною 1 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з частиною 2 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів на користь продавця та/або на користь продавця через третіх осіб, та/або на пов`язаних з продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Такі платежі можуть бути здійснені прямо або опосередковано шляхом переказу грошей, акредитиву, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Отже, з вищенаведених норм права вбачається, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Як свідчать матеріали справи, надані позивачем документи на підтвердження задекларованої митної вартості товару згідно митної декларації UA806020/2019/218430 від 04.11.2019 року не містять розбіжностей, у них відсутні ознаки підробки та вони містить всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за товар.

Крім того, суд зауважує, що приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, митний орган використовував МД від 25.09.2019 №UА400030/2019/32356, від 02.09.2019 року № UА806020/2019/215167, що визнана органом доходів і зборів.

При цьому представником відповідача не було доведено належними та допустимими доказами ідентичність за своїми фізичними характеристиками товару за МД від 25.09.2019 №UА400030/2019/32356, від 02.09.2019 року № UА806020/2019/215167 та товару задекларованого позивачем згідно митної декларації UA806020/2019/218430 від 04.11.2019 року.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження правомірності визначення митним органом вартості ввезеного позивачем товару - обладнання для фільтрування повітря в гальмівній системі причепа: картридж повітряного очисника (YA2101) - 804 шт. із визначенням вартості одиниці - 8 дол. США.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено правомірне застосування першого методу визначення митної вартості товару за ціною договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в той час як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних доказів того факту, що подані декларантом документи на підтвердження митної вартості товарів містили розбіжності або суперечності, які б унеможливлювали підтвердження заявленої позивачем митної вартості.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №806020/2019/000594/2 від 04.11.2019 року.

Таким чином, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАДЛЯ РУХУ" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАДЛЯ РУХУ" (вул. І.Франка, 1, м. Лубни, Полтавська область, 37500; ) до Полтавської митниці ДФС України (вул. Анатолія Кукоби, 28, м. Полтава, Полтавська область, 36022, ) про скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Полтавської митниці ДФС України про коригування митної вартості товарів №806020/2019/000594/2 від 04.11.2019 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАДЛЯ РУХУ" (вул. І.Франка, 1, м. Лубни, Полтавська область, 37500; ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці ДФС України (вул. Анатолія Кукоби, 28, м. Полтава, Полтавська область, 36022, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.Б. Головко