Справа № 265/968/20
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року справа №265/968/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 25 березня 2020 року (повне судове рішення складено 03 квітня 2020 року у м. Маріуполі) у справі № 265/968/20 (суддя в І інстанції Копилова Л.В.) за позовом ОСОБА_1 , до Департаменту патрульної поліції, Поліцейського Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції України капрала поліції Федальченка Андрія Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі,

УСТАНОВИВ:

В лютому 2020 року представник позивача Кравченко Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, Поліцейського Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції України капрала поліції Федальченка Андрія Андрійовича (далі - Поліцейський) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 23 січня 2020 року відповідачем винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425 грн. за те, що він цього ж дня близько 15 годині 56 хвилин, керуючи автомобілем «Subaru Outback» номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Азовстальській, 61 у Лівобережному районі міста Маріуполя Донецької області рухався в крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч чи розворот, в той час, коли права смуга була не зайнята, чим порушив п.11.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України).

Позивач вважав винесену постанову незаконною, так як під час руху по лівій смузі, права у цей час була зайнята автомобілем патрульної поліції, тому просив скасувати постанову серії ЕАК № 2013638 від 23 січня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 425 грн. (далі - Спірна постанова), а провадження по справі закрити.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 25 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що автомобіль під керуванням позивача після виїзду на ліву смугу дороги для об`їзду автомобіля патрульної поліції, рухався по крайній лівій смузі і не змінював смугу праворуч, оскільки ця смуга постійно була занята автомобілем відповідача, а попереду на дорозі майже один за одним на невеликій відстані один від одного були розташовані три пішохідні переходи. Таким чином, наведене повністю спростовує доводи Поліцейського щодо наявності складу адміністративного порушення, передбаченого 11.5 ПДР України. Між цим, ОСОБА_1 зауважив, що справа місцевим судом розглянута у спрощеному провадженні без повідомлення сторін на підставі наявних матеріалів та доказів, тобто він був позбавлений можливості надати суду особисті пояснення та, в порушення ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) не отримував від відповідача-2 письмовий відзив на позов.

У відзивах на апеляційну скаргу відповідачами висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Всі особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули, тому апеляційне провадження здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

23 січня 2020 року Поліцейським винесено Спірну постанову за те, що позивач цього ж дня о 15 годині 56 хвилин, керуючи автомобілем - «Subaru Outback» номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Азовстальській, 61 в Лівобережному районі м. Маріуполя порушив правила розташування транспортного засобу на проїзній частині, а саме рухався в крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч чи розворот, в той час коли права смуга була не зайнята, чим порушив п.11.5 ПДР України.

За вимогами п.11.5 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Як вбачається з відеозапису, наданого відповідачем, на підставі якого винесена Спірна постанова, позивач 23 січня 2020 року о 15 годині 56 хвилин, керуючи транспортним засобом автомобілем - «Subaru Outback» номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Азовстальській в місті Маріуполі, обігнавши автомобіль патрульної поліції, рухався в крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч чи розворот, в той час коли права смуга була не зайнята. Автомобіль поліції рухався за ним в правій смузі дороги на відстані, і не заважав перестроюванню водію автомобіля «Subaru Outback» номерний знак НОМЕР_1 в правий ряд дороги.

За поясненнями Поліцейського, наданими у відзиві, запис було зроблено персональним відеореєстратором, встановленим в службовому автомобілі патрульного, відео з якого можна переглядати на смартфонах по бездротовому зв`язку, що і було зроблено у випадку з позивачем.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З урахуванням наведеного, такому технічному засобу/приладу як відеореєстратор, суд надає оцінку відповідно вимог ст. 251 КУпАП, тому його показання є належним доказом по справі у розумінні КАС України.

Досліджений відеозапис є цільним, безперервним, автомобіль позивача від моменту правопорушення до повної зупинки знаходиться в кадрі, чітко ідентифікується, визначаються символи номерного знаку. Відтак, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що доводи позивача про те, що права смуга руху була зайнята автомобілем патрульної поліції, є неспроможними.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідачем надано докази того, що ОСОБА_1 порушив п.11.5 ПДР України, заперечення позивача щодо відсутності в його діях інкримінованого йому правопорушення ПДР України, спростовані, що не дає підстав для скасування Спірної постанови.

Доводи апелянта про порушення ст. 162 КАС України в частині неотримання письмового відзиву на позовну заяву, як на підставу для скасування рішення місцевого суду, колегія суддів не бере до уваги, оскільки представником відповідача до відзиву надано докази направлення відзиву на адресу позивача (рекомендоване поштове відправлення з відміткою причини повернення «за закінченням терміну зберігання»).

Не вбачається також порушень процесуального закону і щодо порядку розгляду такої справи судом першої інстанції.

На підставі встановлених обставин справи в сукупності з наведеними вище нормами матеріального закону, якими регулюються спірні відносини, суд апеляційної інстанції погоджує висновок місцевого суду про відмову у задоволенні позову.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд першої дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ч.2 ст.77, ч.3 ст.272, п.3 ч.3 ст.286, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ст.ст. 321, 322, ч.1 ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 25 березня 2020 року у справі № 265/968/20 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 05 травня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук