Справа № 120/1028/20-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1028/20-а

Головуючий у 1-й інстанції: Віятик Наталія Володимирівна Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

29 квітня 2020 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року (прийняте в м. Вінниці 09.04.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Держави Україна через Староміський відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :
Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Держави Україна через Староміський відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача у ненаданні відповіді на скаргу від 20 лютого 2020 року;

- зобов`язати відповідача надати відповідь на скаргу від 20 лютого 2020 року, допустити рішення до негайного виконання;

- стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100 (сто) тисяч гривень.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Правом подання відзиву на апеляційні скарги відповідач не скористався.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Так, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.12.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі командира ОСОБА_2 стосовно неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 30.10.2019 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі командира ОСОБА_2 повторно розглянути подану ОСОБА_1 скаргу від 30.10.2019 року із забезпеченням прав, передбачених статтею 18 Закону України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР Про звернення громадян, з правом бути запрошеним та присутнім при розгляді скарги, та надати обґрунтовану відповідь, шляхом направлення її на електронну поштову адресу.

Вказане рішення набрало законної сили 28.01.2020 року.

29.01.2020 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 120/3822/19-а про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі командира ОСОБА_2 повторно розглянути подану ОСОБА_1 скаргу від 30.10.2019 року із забезпеченням прав, передбачених статтею 18 Закону України Про звернення громадян, з правом бути запрошеним та присутнім при розгляді скарги, та надати обґрунтовану відповідь, шляхом направлення її на електронну поштову адресу.

Постановою державного виконавця Староміського відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 18.02.2020 року відкрито виконавче провадження № 61306233 на підставі виконавчого листа № 120/3822/19-а від 29.01.2010 року.

20.02.2020 до Староміського відділу ДВС у м. Вінниці на електронну поштову скриньку з електронної поштової адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла скарга ОСОБА_1 , в якій зазначено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2020 державним виконавцем не вказано про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів, що є порушенням ч. 6 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження.

У поданій скарзі ОСОБА_1 просив притягнути державного виконавця ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, а також просив повідомити його про дату і час розгляду його скарги та відповідь продублювати в тому числі на електронну пошту.

Відповідно до постанови державного виконавця Староміського відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пальчак О.О. від 20.02.2020 про передачу виконавчого провадження встановлено, що згідно з розпорядженням начальника відділу від 20.02.2020 та акту приймання-передавання виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні у державного виконавця Староміського відділу ДВС у місті Вінниці Пальчак О.О. від 20.02.2020, виконавчі провадження, які перебувають на виконанні у ОСОБА_4 , у зв`язку зі звільненням останньої з займаної посади, передані на виконання головному державному виконавцю ОСОБА_5 .

Постановою головного державного виконавця Староміського відділу ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Містрюковою О.В. від 20.02.2020 прийнято виконавче провадження № 61306233.

Крім того, постановою головного державного виконавця Староміського відділу ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Містрюковою О.В. від 21.02.2020 внесено виправлення до документа Постанова про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2020. Виправлено допущену помилку та доповнено резолютивну частину постанови від 18.02.2020 пунктом 1.1 Боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження, тобто до 03.03.2020.

При цьому, листом №11765/17-25/25 від 24.02.2020 ОСОБА_1 запрошено прийняти участь у розгляді скарги від 20.02.2020.

У приміщенні Староміського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), що знаходиться за адресою: вул. Соборна, 15А, м. Вінниця (5 поверх, кабінет № 501) 28.02.2020 вказана скарга була розглянута на оперативній нараді у присутності ОСОБА_1 , за участі начальника Староміського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Васінкіної О.В. та за участю заступника начальника Староміського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Летути І.О.

Під час розгляду скарги позивача встановлено, що притягнути державного виконавця Пальчак О.О. до відповідальності неможливо, оскільки згідно з наказом Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмільницький) № 471/04 від 19.02.2020 остання звільнена з займаної посади 20.02.2020.

Староміський відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) листом від 16.03.2020 № 14765/17.25/25 повідомив ОСОБА_1 про результат розгляду його скарги від 20.02.2020.

Позивач вважає, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо ненадання відповіді на його скаргу від 20.02.2020

Мотивувальна частина.

Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ст.1 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.5 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з ч.6 ст.26 Закону України Про виконавче провадження за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції встановлено правильно, що в порушення вимог ч.6 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем Пальчак О.О. в постанові про відкриття виконавчого провадження не вказано про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція №512/5), визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону України Про виконавче провадження підлягають примусовому виконанню.

Зокрема, розділом 12 Інструкції 512/5 визначено порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження.

Крім цього, ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби:

1. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом;

2. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом;

3. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

4. Скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: 1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; 2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; 3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); 4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; 5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

5. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Колегія суддів звертає увагу, що скарга ОСОБА_1 подана в порядку визначеному ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", та відповідає вимогам, які визначені у частині 4 цієї статті.

Однак, зі змісту відповіді начальника Староміського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 16 березня 2020 року встановлено, що вона надана в порядку, визначеному Законом України "Про звернення громадян".

Відповідно до ст. 12 Закону України Про звернення громадян дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України", законами України "Про засади запобігання і протидії корупції", Про виконавче провадження.

Таким чином, за вказаних обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем щодо ненадання відповіді на його скаргу виникли саме у межах виконавчого провадження, а тому мають регулюватися законодавством про виконавче провадження.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що у діях відповідача наявні ознаки протиправної бездіяльності, а тому вимога позивача про визнання протиправною бездіяльності начальника Староміського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо ненадання позивачу відповіді на його скаргу в порядку, визначеному ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 100 000 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Зміст поняття моральної шкоди розкрито у статті 23 Цивільного кодексу України.

Так, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами та доповненнями), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи заявлену вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 100 000 грн., позивач посилається на те, що протиправна бездіяльність відповідача порушила його права, що зумовило виникнення у нього моральних страждань.

Суд зауважує, що позивач не зазначив у чому саме виражались його моральні страждання та завдання моральної шкоди, а також не довів наявності безпосереднього причинного зв`язку такої шкоди із бездіяльністю відповідача. Доказів на підтвердження існування моральних страждань та визначеного позивачем розміру моральної шкоди (відповідного розрахунку моральної шкоди) суду не надано.

Враховуючи відсутність у матеріалах адміністративної справи доказів на підтвердження заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру та причинного зв`язку між бездіяльністю відповідача і отриманням моральної шкоди, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову у частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 21.02.2020 у справі №363/3520/16-а, від 21.02.2020 у справі №628/3028/16-а та від 15.04.2020 у справі №815/63/18.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що начальником Староміського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Васінкіною О.В. при розгляді скарги ОСОБА_1 від 20 лютого 2020 року діяв не у спосіб, визначений законом, а тому допустив неправомірну бездіяльність, яка полягала у не наданні відповіді на скаргу позивача.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому наявні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст.315 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції може своєю постановою скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при його прийнятті судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що привело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Держави Україна через Староміський відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Староміського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), яка полягає у ненаданні відповіді ОСОБА_1 на скаргу від 20 лютого 2020 року.

Зобов`язати Староміський відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надати відповідь на скаргу ОСОБА_1 від 20 лютого 2020 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сушко О.О.