Справа № 380/2269/20
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №380/2269/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

06 травня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сасевича О.М. розглянув у порядку письмового провадження заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області, із вимогою - визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області від 26.02.2020 року №81/33.7-03/ НОМЕР_1 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

Підставою звернення до суду із цим позовом є незгода позивача з оскаржуваною постановою, у зв`язку з тим, що така прийнята не у відповідності до норм чинного законодавства та з порушенням процедури її прийняття.

Ухвалою судді від 19.03.2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

05.05.2020 року представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просив до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі зупинити стягнення на підставі постанови Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №81/33.7-03/ НОМЕР_1 від 26.02.2020 року.

В обґрунтування вимог заяви представник позивача зазначив, що вважає постанову про накладення штрафу безпідставною, протиправною, прийнятою всупереч вимогам чинного законодавства. Незважаючи на відкриття провадження у цій справі відповідач звернувся до Яремчанського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) з заявою про примусове виконання постанови про накладення штрафу. 16.04.2020 року виконавче провадження за цим документом відкрито. Представник позивача вважає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а для відновлення прав останньої необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а саме: повернути собі рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, на які може бути у подальшому звернуто стягнення у разі примусового виконання цієї постанови.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд керується таким.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За правилами ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову, згідно з ч.2 ст.150 КАС України, допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1)невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2)очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1)зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2)забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3)встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4)забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 стітті 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Судом встановлено, що постановою Головного управління Держпраці у Львівській області №81/33.7-03/ НОМЕР_1 від 26.02.2020 року на позивача накладено штраф у сумі 141690,00 грн.

Оскаржувану постанову прийнято за наслідками встановлення порушення законодавства про працю, на підставі ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України, а отже, згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», така є виконавчим документом і пред`являється до виконання органам державної виконавчої служби в порядку встановленому законом.

З матеріалів справи судом з`ясовано, що державним виконавцем Яремчанського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Греджук О.В. 16.04.2020 року відкрито виконавче провадження №61855541, з виконання постанови №81/33.7-03/ НОМЕР_1 , виданої 26.02.2020 року Головним управлінням Держпраці у Львівській області про стягнення штрафу 141690,00 грн.

Суд враховує, що подання позову та відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють, згідно з ч.4 ст.150 КАС України, дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Норми статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII не містять підстав для зупинення виконавцем виконавчих дій у разі оскарження боржником постанови про накладення штрафу у судовому порядку, а тому звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду, враховуючи початок здійснення примусового виконання оскаржених постанов, не гарантує захист його прав та інтересів до вирішення даної справи по суті.

Разом з тим, згідно ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, що також узгоджується з передбаченим п.5 ч.1 ст.151 КАС України видом засобів забезпечення позову.

З аналізу наведеного слідує, що після відкриття виконавчого провадження зупинення виконавчих дій можливе лише на підставі рішення суду. У разі відсутності такого, арештовані кошти підлягають зарахуванню на рахунки, відкриті головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування. У разі недостатності коштів звертається стягнення на майно боржника та в подальшому здійснюється його реалізація.

Таким чином, примусове виконання оскаржуваної постанови про накладення штрафу може призвести до завдання значної шкоди інтересам позивача та негативних наслідків у вигляді звернення стягнення на кошти, майно тощо, накладення заборони розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності. При цьому, без вжиття заходів забезпечення позову усунути негативні наслідки буде неможливо або для цього необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З позиції суду вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач не порушить прав та законних інтересів стягувача (відповідача) чи інших осіб.

Викладені обставини також свідчать про те, що у разі задоволення позовних вимог для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

На переконання суду, суттю інституту забезпечення позову є тимчасовий захист позивача в адміністративному процесі, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, заборони відповідачу вчиняти певні дії, встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії, заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при здійсненні судочинства застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі по тексту - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею13 Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Так, зокрема, у рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №81/33.7-03/ НОМЕР_1 від 26.02.2020 року до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі №380/2269/20.

Суд відзначає, що вжиття зазначених заходів забезпечення позову, обґрунтованість яких була встановлена вище до вирішення спору по суті відповідають предмету заявленого позову, є співмірними, та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, оскільки вони спрямовані виключно на збереження існуючого становища.

Частиною 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст.150-154, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови задоволити повністю.

Зупинити стягнення на підставі постанови Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №81/33.7-03/ НОМЕР_1 від 26.02.2020 року до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі №380/2269/20.

Копію ухвали надіслати/вручити сторонам (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ст.256 КАС України).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали, з врахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ст.154 КАС України).

Суддя Сасевич О.М.