Справа № 333/6208/19
Суддя: Кулик В. Б.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/6208/19
Провадження № 2-а/333/17/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді Кулик В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Носаченка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Завгородній Євген Миколайович про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з даною позовною заявою до УПП в Запорізькій області ДПП, в якій просить скасувати постанову серії ЕАК № 1642408 від 19 жовтня 2019 року про притягнення останнього до адміністративної відповідності, а провадження у справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19 жовтня 2019 року інспектор роти № 2 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенант поліції Завгородній Є.М. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1642408 від 19 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУаАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до постанови позивач керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ 12, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає постанову протиправною з тих підстав, що інспектором роти № 2 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Завгроднім Є.М. не надано жодного доказу на підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2020 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Копії ухвали від 28 листопада 2019 року було направлено позивачу та відповідачу в порядку, передбаченому ст. 268 КАС України.

20 січня 2020 року позивач надав суду уточнену позовну заяву, в якій в якості третьої особи залучив інспектора роти № 2 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Завгородніго Є.М.

Позивач в судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи останній був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач, третя особа по справі у судове засідання не з?явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомили, як і не надали відзив на позовну заяву, пояснення щодо позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи спір, з наданих позивачем документів, суд приходить до наступних висновків.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

До компетенції органів Національної поліції відповідно до ст. 222 КУпАП віднесено розгляд справи, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов`язків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні адміністративного стягнення посадова особа відповідно до вимог ч. 3 ст. 33, ст. 34, ст. 35 КУпАП повинна врахувати характер і тяжкість порушення, особу порушника, конкретні обставини вчинення порушення, зазначити докази на підтвердження складу правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, зокрема, повинна бути обґрунтованою, в ній має бути викладено обставини порушення, а також докази. У разі заперечень водія мають містити відомості про його позицію (пояснення, заперечення, тощо).

Згідно з вимогами КУпАП до порядку притягнення до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності, а також наявність події та складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу.

Судом встановлено, що згідно з постановою серії ЕАК № 1642408 від 19 жовтня 2019 року, водій ОСОБА_1 , 19 жовтня 2019 року о 10 год. 45 хв., в м. Запоріжжі, по вул. Ювілейна, 5, керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ 12, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху, (з 01.10 по 01.05 на транспортному засобі поза населеним пунктом повинні бути ввімкнені денні ходові вогні або ближнє світло фар), у зв`язку з чим притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 9.8 ПДР України під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: «З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар».

В позовній заяві позивач зазначає, що інспектором роти № 2 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Завгороднім Є.М. не надано жодного доказу на підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху, з приводу цього суд зазначає наступне.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КпАП України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд звертає увагу на те, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачем доказів, які б свідчили про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП суду не надано.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що згідно з ст. 77 КАС України в даній справі обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача та з огляду на відсутність належних та допустимих доказів, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Відтак, приймаючи до уваги положення ч. 3 ст. 286 КАС України, суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а справу закрити.

Керуючись ст. ст. 9, 126, 247, 251, 254, 258, 279 КУпАП, ст. ст. 7, 9, 77, 90, 246, 250, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Завгородній Євген Миколайович про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1642408 від 19 жовтня 2019 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_2 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.Б. Кулик