Справа № 399/816/18(2-а/399/4/20)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 399/816/18(2-а/399/4/20)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2020 року (суддя Лях М.М., сел. Онуфріївка, повний текст рішення складено 27.02.2020 року) у справі №399/816/18 (2-а/399/20) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

19.12.2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції Дейни Олени Миколаївни, в якому просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності серії НК № 304590.

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 20.01.2020 року замінено відповідача у справі з інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції Дейни Олени Миколаївни на належного - Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області.

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2020 року позовні вимоги задоволено, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії НК № 304590 від 30.11.2018 року, винесену інспектором роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Дейна Оленою Миколаївною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2ст. 122 КУпАП та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що 30.11.2018 року інспектором було помічено транспортний засіб ВАЗ2108 номер НОМЕР_1 , який рухався по дорозі М22 Полтава-Олександрія, 99 км та у якого не було ввімкнено ближнє світло фар або світло ходових вогнів поза населеного пункту, порушено п. 9.8 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Також порушенням є не ввімкнення аварійної світлової сигналізації після зупинки на вимогу поліцейського, чим порушено п. 9.9»б» Правил дорожнього руху. Апелянт вказував, що позивач, як водій перед початком руху транспортним засобом повинен був перевірити справність фар, вмикати їх поза населеними пунктами у холодну пору року. При складанні постанови про адміністративне правопорушення позивачу було роз`яснено його права, зокрема право та строки на оскарження постанови. Порушення виявлене особисто поліцейським та під час перевірки реєстраційних документів, здійснено розгляд справи на місці. Апелянт вказував, що постанова про адміністративне правопорушення складена без порушень, чітко описано правопорушення, яке було скоєне позивачем.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що справа про адміністративне правопорушення розглянута не повно, без додержання вимог статей 276, 278, 280 КУпАП. Суд першої інстанції вказував, що при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, посадовою особою не було з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд першої інстанції вказував, що відповідач не довів порушення позивачем вимог п. 9.8 та п. 9.9 «б» Правил дорожнього руху, постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, а також посилань на будь-які докази.

Матеріалами справи встановлено, що інспектором роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Дейною О.М. 30.11.2018 року стосовно ОСОБА_1 було складено постанову серії НК № 304590, відповідно до якої, транспортний засіб ВАЗ2108 номер НОМЕР_1 , який рухався по дорозі Полтава-Олександрія 99 кілометр, 30.1.2018 року о 09:20 год. не було ввімкнено ближнє світло фар або ходових вогнів, не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці його поліцейським, чим порушив п. 9.8 та 9.9б Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. ОСОБА_1 постанову підписав, отримав її копію.

ОСОБА_1 заперечував проти порушення та пояснював, що ним не вчинялось адміністративне правопорушення. Вказував, що після повної зупинки транспортного засобу ввімкнув аварійну світлову сигналізацію.

До постанови серії НК № 304590 не долучено фото чи відео докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме, рух транспортного засобу ВАЗ2108 номер НОМЕР_1 , без ввімкненого світла фар або ходових вогнів, зупинка без ввімкнутого аварійного світлового сигналу при зупинці його поліцейським. Таких доказів не надає Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, відсутні пояснення свідків, відсутні будь-які зафіксовані докази технічними засобами. Обов`язок доказування покладається на суб`єкта, який виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 9.8 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно п. 9.9 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Колегія суддів зазначає, що до повноважень інспектора патрульної поліції входить виявлення, фіксування та винесення санкції за адміністративне правопорушення, вчинене водіями при керуванні транспортним засобом, при порушенні обов`язкових норм КУпАП чи інших правил.

Обов`язок доказування правомірності винесення оскаржуваного рішення покладається на суб`єкта владних повноважень, чого Інспектором та Управлінням патрульної поліції не здійснено.

Згідно ч. 1 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

У оскаржуваній постанові вказано два види порушення, які на думку інспектора вчинив ОСОБА_1 . Проте передбачено, що за кожне адміністративне порушення особа притягається до відповідальності окремо, за кожне вчинене порушення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати здійснені позивачем та іншою стороною у справі, яка не є суб`єктом владних повноважень та у випадку задоволення позову позивача, повертаються їм за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Судові витрати позивачем по справі не здійснювались. Заявником апеляційної скарги при її поданні також не було сплачено судовий збір. За відсутності здійсненних судових витрат їх розподіл та стягнення не здійснюється.

Аналізуючи вищевказані обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 286, 315, 316 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2020 року у справі №399/816/18 (2-а/399/20) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова