Справа № 161/3267/20
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3267/20
Провадження № 2-а/161/192/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Кирилюк В.Ф., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Національної поліції України у Волинській області до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, старшого інспектора Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Віктор Наталії Анатоліївни про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

27.02.2020 року ГУНП у Волинської області звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування вказавши, що 17.02.2020 працівники ГУНП у Волинській області виявили на лобовому склі службового автомобіля ISUZU D-MAX, д.н.з. НОМЕР_1 повідомлення серії LC №016700 із зазначенням про порушення вимог дорожнього знаку, а саме, 3.34 «Зупинка заборонена» в м. Луцьк по вул. Замкова. На адресу ГУНП надійшли постанови серія LC-016700 від 18.02.2020 року та LC-016703 від 18.02.2020 року про притягнення ГУНП у Волинській області до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн.. Вважає постанови незаконними, винесеними з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права і такими, що підлягають скасуванню виходячи з наступного. У провадженні Луцького ВП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000427 від 05.02.2020 року. Постановою слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 05.02.2020 року, екскаватор марки «FERMEC» д.н.з. НОМЕР_3 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, та які знаходяться на території Центрального ринку м. Луцька. Так, ухвалою Волинського апеляційного суду від 14.02.2020 накладено арешт на екскаватор марки «FERMEC» д.н.з. НОМЕР_3 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним. З метою охорони вказаних речових доказів, а також місця події, де вони знаходяться, забезпечення в цілодобовому режимі охорони публічного порядку та безпеки, ГУНП у Волинській області, видано доручення від 07.02.2020 №11/2 «Про забезпечення публічної безпеки та порядку на території «Центрального» ринку м. Луцьк». На виконання вищевказаної ухвали суду та доручення керівництва ГУНП, працівники Луцького ВП ГУНП несли службу на вказаній території згідно плану комплексного використання сил та засобів «Єдина дислокація», у зв`язку із чим там перебував автомобіль ISUZU D-MAX, д.н.з. НОМЕР_1 , належний ГУНП у Волинській області. Крім того, ГУНП у Волинській області 18.02.2020 року каналами електронного зв`язку на офіційну електронну пошту Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради скеровано клопотання про відкладення розгляду справи та направлення матеріалів на адресу ГУНП, яке залишилось без розгляду, що є суттєвим порушенням прав та, у свою чергу, позбавило уповноважених працівників ГУНП у Волинській області можливості дати пояснення, надати докази, заявити клопотання та користуватися юридичною допомогою тощо. При цьому, на момент подання позову, вказаний дорожній знак, демонтовано, оскільки був встановлений незаконно. Враховуючи викладене, просить визнати протиправними дії інспектора Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Віктор Н.А. та скасувати постанови LC-016700 від 18.02.2020 року та LC-016703 від 18.02.2020 про притягнення ГУНП у Волинській області до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 02 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

31.03.2020 року стороною відповідача було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого Департамент муніципальної варти Луцької міської ради заперечує щодо задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі. Вважає оскаржувані постанови законними, винесеними у повній відповідності до норм чинного законодавства та такими, що скасуванню не підлягає, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 лютого 2020 року інспектором (інспектором з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Віктор Н.А. була винесена постанова LC-016700, в якій зафіксовано, що 17 лютого 2020 року о 16 год. 26 хв. у м. Луцьку по вул. Замкова, автомобіль ISUZU D-MAX, д.н.з. НОМЕР_1 (відомчий номерний знак Національної поліції), порушив правила стоянки, а саме здійснив стоянку транспортного засобу на газоні (зелена зона), чим порушив п.15.10 «є» ПДР України.

18 лютого 2020 року інспектором (інспектором з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Віктор Н.А. була винесена постанова LC-016703, в якій зафіксовано, що 17 лютого 2020 року о 16 год. 34 хв. у м. Луцьку по вул. Замкова, автомобіль ISUZU D-MAX, д.н.з. НОМЕР_1 (відомчий номерний знак Національної поліції), порушив вимоги дорожнього знаку, а саме здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п.3.34 додатку 1 розділу 33 ПДР України.

У зв`язку з цим, юридичну особу - власника цього транспортного засобам - Головне управління Національної поліції у Волинській області «визнано винним» у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розмірі 255,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірній постанові, суд зазначає наступне.

В першу чергу суд вважає за необхідним відмовити у задоволенні позову до інспектора Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вітер Н.А., оскільки вона не є належним відповідачем у цій справі, а за змістом ч.1 ст.219 КУпАП належним відповідачем у даному спорі є виконавчий орган місцевої ради, тобто перший відповідач - Департамент муніципальної варти Луцької міської ради від імені якого і винесена оскаржувана постанова.

Щодо позовних вимог до належного відповідача - Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, суд зазначає наступне.

Приміткою статті 122 КУпАП визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

В свою чергу, згідно положень ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

З аналізу вищенаведених положень законодавства слідує, що суб`єктом адміністративних правопорушень передбачених ст.122 КУпАП може бути лише фізична особа, тобто:

1) фізична особа яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення;

2) фізична особа - власник транспортного засобу;

3) фізична особа - керівник юридичної особи - власника транспортного засобу.

Юридична особа взагалі не є та не може бути суб`єктом жодного адміністративного правопорушення, яке передбачено КУпАП.

Проте у розглядуваному випадку, як слідує з оскаржуваної постанови, адміністративне стягнення накладено на юридичну особу - Головне управління Національної поліції у Волинській області, яке не є та не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 КУпАП, що свідчить про його очевидну протиправність та необхідність його скасування.

Оскільки накладення адміністративного стягнення на неналежного суб`єкта адміністративного правопорушення є самостійною та достатньою підставою для скасування спірної постанови, суд не аналізує та не надає правової оцінки всім іншим доводам сторін, зокрема стосовно правомірності встановлення окремих дорожніх знаків чи наявності інших елементів складу адміністративного правопорушення, бо ці обставини слід з`ясовувати виключно у разі накладення адміністративного стягнення на належного суб`єкта.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідачем адміністративне стягнення було накладено на неналежного суб`єкта адміністративного правопорушення - юридичну особу, слід скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно позивача.

Щодо вимог про визнання протиправними дій інспектора, суд зазначає, що права та законні інтереси позивача повністю поновлені за фактом скасування спірного рішення відповідача і додаткове визнання протиправними дій є зайвим, а тому суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Керуючись статтею 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Головного управління Національної поліції у Волинській області до інспектора Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Віктор Наталії Анатоліївни про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги Головного управління Національної поліції у Волинській області до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора (інспектора з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Віктор Наталії Анатоліївни від 18 лютого 2020 року LC-016700, а справу про адміністративне правопорушення відносно Головного управління Національної поліції у Волинській області за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Скасувати постанову інспектора (інспектора з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Віктор Наталії Анатоліївни від 18 лютого 2020 року LC-016703, а справу про адміністративне правопорушення відносно Головного управління Національної поліції у Волинській області за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

У задоволенні решти позовних вимог до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Позивачем у справі є Головне управління Національної поліції у Волинській області, м. Луцьк, вул. Винниченка, 11, .

Відповідачами у справі є:

1) Департамент муніципальної варти Луцької міської ради, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 17, ;

2) інспектор (інспектор з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Віктор Наталія Анатоліївна, адреса робочого місця м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 17.

Повне судове рішення складено та підписано 30 квітня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк