Справа № 826/3147/17
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року м. Київ № 826/3147/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
до третя особа:Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,
про: визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила:

- визнати бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» протиправною щодо не зняття тимчасових обмежень на здійснення банком операцій з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_7 на залишок коштів в сумі 200 000, 00 грн, та не надання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб змін (уточнень/доповнень/інформації),

а саме:

1) змін до бази даних про вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик» про вкладника ОСОБА_1 щодо зняття тимчасового обмеження з рахунку № НОМЕР_7 на залишок коштів в сумі 200 000,00 грн;

2) змін до Переліку рахунків, за яким вкладники ПАТ «КБ «Хрещатик», мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду щодо внесення інформації про вкладника ОСОБА_1 в Перелік на залишок коштів в сумі 200 000,00 грн на рахунку № НОМЕР_7 та виплати кошти гарантованого відшкодування в сумі 200 000,00 грн. в межах гарантованої Фондом суми;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» зняти будь-які тимчасові обмеження на здійснення банком операцій з рахунку вкладника ОСОБА_1 № НОМЕР_7 на залишок коштів в сумі 200 000,00 грн та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни (уточнення/доповнення/інформацію),

а саме:

1) зміни до бази даних про вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик» про вкладника ОСОБА_1 із зазначенням в супровідному листі відповідного типу змін, а саме: зняття тимчасового обмеження з рахунку № НОМЕР_7 на залишок коштів в сумі 200 000,00 грн;

2) зміни до Переліку рахунків, за якими вкладники ПАТ «КБ «Хрещатик» мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (далі-Перелік) щодо внесення інформації про вкладника ОСОБА_1 в Перелік на залишок коштів в сумі 200 000,00 грн на рахунку № НОМЕР_7 та виплати ОСОБА_1 кошти гарантованого відшкодування в сумі 200 000,00 грн в межах гарантованої Фондом суми;

- відшкодувати судові витрати, а саме витрати на сплату судового збору та витрати понесені на правову допомогу.

Позиція позивача.

У позові зазначається, що відповідно до постанови НБУ від 05.04.2016 № 234 ПАТ «КБ «Хрещатик» віднесено до категорії неплатоспроможних та виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.04.2016 № 463 про запровадження тимчасової адміністрації у Банку та делегування повноважень тимчасового адміністратора Банку.

Згідно із даним рішенням розпочато процедуру виведення Банку з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації, який надалі продовжувався.

Між тим, відповідно до рішення НБУ від 02.06.2016 № 46-рш відкликано банківську ліцензію у Банку та прийнято рішення про його ліквідацію.

Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016 № 913 про початок процедури ліквідації Банку та делегування повноважень ліквідатора банку.

Позивач зазначає, що Уповноважена особа Фонду не виконує належним чином обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», п.п. 2 п. 1 , п.п. 4 п. 1 та п. 3, п.п. 1п. 5 розділу ІІ Положення, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду № 14 від 09.08.2012, а саме:

- не включає інформацію про вкладника до переліку рахунків вкладників Банку (загального реєстру вкладників), які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду в розмірі вкладів та нарахованих відсотків станом на день початку процедури виведення Фондом Банку з ринку в сумі 200 000 грн. відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону, чим порушує ч. 1 ст. 27 Закону та п.п. 2, п.п. 4 п. 1, п.п. 1 п. 5 розділу ІІ Положення;

- не надає до Фонду у порядку передбаченому Положенням, додаткову інформацію про вкладника, який відкрито у банку та на якому зберігались кошти вкладу, інформацію про рух коштів по рахунку та зміну з 06.09.2016 реквізитів рахунку обліку коштів належного позивачу як вкладнику Банку гарантованого відшкодування в сумі 200 000 грн. за рахунок Фонду, чим, на думку заявника, порушує п. 3 розділу ІІ Положення.

На думку позивача бездіяльність Уповноваженої особи Фонду, яка полягає в вищезазначеному, є протиправною з огляду на наступне.

Позивач вважає, що процедуру виведення Фондом Банку з ринку фактично розпочато 06.04.2016, доказом чого, на думку заявника є нарахування за 05.04.2016 первинному кредитору ОСОБА_2 відсотків (а.с. 13) за депозитним вкладом по договору від 02.12.2015 № 245D-643111 банківського вкладу «Новорічний старт» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, право вимоги по якому 01.04.2016 було відступлене ОСОБА_1 первісним вкладником за договором.

На стор. 9 позову додатково зазначається, що 01.04.2016 між Банком та позивачем укладено Додатковий договір № 1 про заміну вкладника за договором (кредитора в зобов`язанні) укладено на підставі заяви ОСОБА_1 № 1531/1 від 01.04.2016 у зв`язку з відступленням первісним власником ОСОБА_2 їй прав вимоги за депозитним договором згідно договору про відступлення права вимоги від 01.04.2016 за реєстром № 549.

Позивач зазначає, що Банк повідомлений про наведене належним чином.

Позивач зазначає, що кошти вкладу в сумі 200 000 грн. власник ОСОБА_2 перевела ОСОБА_1 шляхом надання Банку розпорядження власника рахунку від 01.04.2016 № 1532/1 як первісного власника за депозитним договором.

Внутрішньобанківський переказ здійснено Банком 05.04.2016.

До цього, між ОСОБА_2 та Банком 02.12.2015 був укладений договір за вищезгаданим номером 245D-643111, на який 02.12.2015 внесено кошти з іншого депозитного рахунку ОСОБА_2 .

За умовами договору між ОСОБА_2 та Банком кошти мали бути повернуті 02.06.2016.

Позивач у позові акцентує увагу, що прибуткові операції по вкладному рахунку позивача були, як вважає позивач, проведені до початку процедури виведення Фондом Банку з ринку, а саме, 05.04.2016.

У позові зазначається, що 01.04.2016 між ОСОБА_1 , Банком та ОСОБА_2 було укладено Додатковий договір № 1 до договору № 245D-643111 відповідно до умов якого, як стверджує позивач, 05.04.2016 банком Позивачу відкрито іменний вкладний рахунок та зараховано кошти в сумі 200 000 грн. та, як вважає позивач, - до початку процедури виведення Фондом Банку з ринку.

Тому, за твердженням позивача, жодних правових підстав для не включення Уповноваженою особою Фонду інформації про вкладника ОСОБА_1 до Переліку вкладників банку, а також інформації щодо вкладних рахунків позивача, Уповноважена особа Фонду, не думку позивача, не мала.

Також, як зазначає позивач, не було ніяких підстав для проведення з червня по грудень 2016 перевірки укладених правочинів з накладанням тимчасових обмежень (блокуванням) рахунків позивача.

За твердженням позивача 06.09.2016 перевірка укладених позивачем договорів та заблокованих в зв`язку з цим вкладних рахунків, яка безпідставно, на думку позивача, проводилась за розпорядженням Уповноваженої особи Фонду, фактично завершилась.

На думку позивача кошти з вкладного рахунку позивача в сумі 200 000 грн. (гарантованої суми) були списані Уповноваженою особою на рахунок Фонду, відкритий у Банку (ліквідація) згідно рішення Фонду (наказ № 10609 від 06.09.2016), що є доказом, на думку позивача, зняття Уповноваженою особою 06.09.2016 тимчасових обмежень (блокування) з вкладного рахунку ОСОБА_1 і підтвердженням, як вважає позивач, безперечного права Позивача на отримання гарантованого відшкодування коштів за вкладами.

Незважаючи на фактичні дії з грошовими коштами позивача, як стверджується у позові, Уповноважена особа Фонду не включає інформацію про вкладника до Переліку рахунків вкладників банку та не надає до Фонду інформацію щодо її вкладного рахунку, що унеможливлює отримання Позивачем гарантованого відшкодування.

При цьому, позивач зазначає, що 25.08.2016 з відповіді Уповноваженої особи їй стало відомо, що на вкладні рахунки за розпорядженням Уповноваженої особи накладено тимчасові обмеження, укладені договори підпадають під процедуру перевірки, а тому гарантовані суми не виплачуються. Також було повідомлено, що рішення про зняття обмежень з подальшою виплатою гарантованих сум прийматиметься Фондом за наслідками перевірки.

Позивач також зазначає, що 12.09.2016 стало відомо, що згідно рішення Фонду відповідно до наказу від 06.09.2016 за № 10609 кошти з іменного рахунку, відкритому у банку в сумі 200 000 грн. були списані Уповноваженою особою м/о № ФГ 444077 від 06.09.2016 на рахунок Фонду «Кредиторська заборгованість за виплатами ФГВФО згідно переліку» з призначенням платежу « ОСОБА_1 , списання гарантованої суми згідно рішення ФГВФО наказ від 06.09.2016 № 10609.

Позов кількома «блоками» повторює одні й ті самі тези, зокрема, що « 12.06.2016 стало відомо про списання коштів» (стор. 10 позову), щодо «дати початку виведення банку з ринку» (стор. 12 позову), щодо «фактичної дати закінчення перевірки» (стор. 14 позову) у зв`язку з чим не вбачається необхідності повторювати тези адвоката позивача із раніше висловлених питань.

Між тим, надалі зазначається, крім іншого, що позивача ніхто не повідомляв про нікчемність договорів. Результати перевірки невідомі, як зазначає позивач, хоча перевірки закінчились.

У заяві про уточнення позовних вимог від 22.05.2017 представник позивача зазначила, що позивачку все-таки включено до Переліку вкладників, які має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду на загальну суму 200 000 грн., але здійснення Банком операцій за рахунком тимчасово обмежено до цього часу.

Додається, що ще на початку процедури виведення Банку з ринку було накладено тимчасове обмеження на здійснення банком операцій за рахунком вкладника. Також зазначається представником позивача, що позивача не повідомляли про нікчемність правочину, відповідно обмеження - є незаконними.

У додаткових поясненнях від 08.06.2017 представник позивача зазначив, що після подання позову відбулось листування із учасниками відносин та нарада у Фонді гарантування у зв`язку з чим стала більш зрозумілою позиція Уповноваженої особи та Фонду.

Зокрема, заявлено позицію щодо заперечення права первісного вкладника переуступити вимогу до банку по депозитному договору іншій особі, що мотивовано тим, що депозитний договір є публічним договором, а тому право по ньому не можуть бути відступлені іншій особі. Представник позивача виклав у додаткових поясненнях свої заперечення.

Позивач наголошує, що зараховані на рахунок позивача кошти від первісного кредитора (внаслідок відступлення права вимоги) є вкладом. Гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку.

Крім того, представник позивача наводить додаткові аргументи щодо дня в який розпочато процедуру виведення Банку з ринку, зазначаючи, що прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможного не є тотожнім категорії «початку процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку».

Звертає увагу, що 05.04.2016 Банк працював у звичайному режимі і не припиняв своєї роботи. Процедура виведення банку з ринку не розпочалася. Банк здійснював перекази, інші платежі. При цьому, про нарахування процентів по 05.04.2016 включно свідчить виписка. Датою початку процедури виведення Банку з ринку позивач вважає 06.04.2016. Однак, як зазначає Уповноважена особа Фонду, ця процедура розпочата 05.04.2016 (т.1, а.с. 60).

Додатково представник позивача зазначає (т.1, а.с. 60), що у виписці від 12.09.1016 зазначено, що 06.09.2016 на рахунок № НОМЕР_3 (ФГВФО) зараховано кошти в сумі 200 000 грн, які списані з рахунку № НОМЕР_7 ( ОСОБА_1 ).

Як зазначає представник позивача, даний доказ свідчить про те, що Уповноваженою особою Фонду акцептовано та сформовано кредиторські вимоги Фонду до Банку, які відшкодовуються у 3 чергу.

Позиція відповідача (Уповноваженої особи Фонду).

Відповідач у запереченнях на позовну заяву (т.1, а.с. 85 і далі) просив відмовити у задоволенні позову.

Так, наводячи обставини укладання договору між Банком та ОСОБА_2 та обставини щодо відступлення права вимоги позивачу відповідач, щодо наданих Банку 01.04.2016 документів та відкриття позивачу рахунку зазначає, що вказані обставини спростовуються тим, що нотаріальний бланк НАІ 612552 на якому викладено договір відступлення від 01.04.2016, насправді було використано 03.04.2016.

Відповідно до програмного комплексу Банку, який автоматично генерує номери рахунків та з якого роздруковується примірник договору, рахунок позивача НОМЕР_7 було згенеровано 05.04.2017, що підтверджується у документальному виразі відомостями із зазначеного програмного комплексу (т.1, а.с. 89-89-90).

Відповідач вважає, що договір та всі документи пов`язані з цим були підроблені.

Відповідач зазначає про помилковість доводів позивача відносно того, що виведення Банку з ринку розпочалося 06.04.2017, звертаючи увагу на те, що згідно рішення виконавчої дирекції Фонду тимчасову адміністрацію введено в Банк з 05.04.2016 та призначено Уповноважену особу Фонду з 05.04.2016.

Враховуючи заборону керівникам банків вчиняти правочини з дня введення тимчасової адміністрації, правочин із зарахування коштів 05.04.2016, в день введення в Банк тимчасової адміністрації, є нікчемним.

При цьому, подання вкладником ОСОБА_2 розпорядження від 01.04.2016 про переказ коштів на рахунок позивача 200 000 грн. відповідач, в контексті положень п. 3.5. Договору банківського вкладу, розглядає як ініціативу дострокового розірвання договору, термін дії якого був до 02.06.2016, що суперечить умовам договору, та є нікчемним в силу ч. 1 ст. 203, ч. ст. 215 ЦК України. Звертається увага, що в силу п. 10.12. Інструкції № 492 кошти з рахунку вкладника повертаються виключно на його інший рахунок, а не на рахунок іншої особи. При цьому, за договором вони могли бути видані готівкою. З огляду на наведене та ч. 1 ст. 1068 ЦК України Уповноважена особа Фонду вважає, що Банк не мав права приймати розпорядження ОСОБА_2 до виконання, а відтак сама трансакція є нікчемною в силу наведених вище норм ЦК України.

Щодо аргументів представника позивача відносно того, що 06.09.2019 відбулось списання коштів, що у свою чергу є доказом зняття обмежень, відповідач звертає увагу, що в силу п. 3 ч. 1 ст. 48 Закону Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень Уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи із задоволення вимог кредиторів. Відповідно до п. 2.3. Положення, затвердженого рішенням № 2 від 95.07.2011, Уповноважена особа не має право вчиняти низку дій, крім перерахування коштів клієнтів, вимоги яких були акцептовані Фондом, для їх обліку на балансовому рахунку вимог кредиторів.

Таким чином, як зазначає відповідач, після завершення прийому вимог кредиторів згідно з процедурою, визначеною ст. 49 Закону, відбулось списання коштів з рахунку позивача з метою перенесення на рахунки обліку кредиторських вимог.

З пояснень Уповноваженої особи Фонду від 23.08.2017 № 3/3916 вбачається, що станом на 22.08.2017 рішення за наслідками перевірки на предмет нікчемності договору від 02.12.2015 (з урахуванням додаткового договору від 01.04.2016 №1 та договору відступлення права вимоги від 01.04.2016) Уповноваженою особою Фонду та Фондом не приймалось.

У зв`язку з новим розглядом справи відповідач не надав додаткових матеріалів.

Позиція третьої особи.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надав пояснення від 06.06.2017 (т.1, а.с. 67 і далі), в яких просить відмовити у задоволенні позову. Підтверджує (т.1. а.с. 68), що позивачка включена до Переліку для здійснення виплат, який затверджений виконавчою дирекцією Фонду на ту суму, яка була визначена Уповноважено особою Фонду - 15,77 грн., яка отримана позивачкою 20.04.2017.

Зазначено, що на день розгляду справи (08.06.2017) до Фонду не надходило змін та доповнень до Переліку від Уповноваженої особи Фонду.

В іншій частині пояснень наведено зміст профільних НПА.

У зв`язку з новим розглядом справи Фонд не надав додаткових матеріалів.

Рух справи, процесуальні рішення, прийняті у справі.

26 вересня 2017 року Окружний адміністративний суд міста Києва вирішив у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

21 листопада 2017 року Київський апеляційний адміністративний суд вирішив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 17 березня 2020 року касаційну скаргу представника позивача задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року у справі №826/3147/17 скасовано та направлено справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

19.03.2020 вказана справа надійшла до Окружного адміністративного суду м. Києва та відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2020 вказану справу розподілено на суддю Кармазіна О.А.

Ухвалою від 24.03.2020 справу прийнято до провадження судді Кармазіна О.А. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи. Витребувано у відповідача: пояснення щодо предмету позову з урахуванням висновків Верховного Суду; належним чином засвідчені докази здійснення Уповноваженою особою перевірки правочинів (за наявності, у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38 цього Закону, зокрема, перевірка нікчемності договору банківського вкладу «Новорічний Старт» від 02.12.2015 № 245D-643111; докази надіслання/вручення позивачу повідомлення про нікчемність правочину; у контексті висновків Верховного Суду - документальне підтвердження (рішення, наказ) тимчасового блокування рахунку ОСОБА_1 , а також пояснення, на яких підставах було тимчасово заблоковано такий рахунок позивача та пояснити щодо процедури блокування та терміну, на який було заблоковано Уповноваженою особою такий рахунок. Витребувано також у ФГВФО пояснення щодо предмету спору, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 17 березня 2020 року.

У клопотанні від 23.04.2020 представник позивача просила про прискорити розгляд справи у зв`язку з тим, що справа розглядається з 2017 року, здійснюється новий розгляд справи та у позивача наявні виключні особисті обставини.

Обставини, встановлені судом.

Розглянувши справу, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи наявні пояснення учасників справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

02.12.2015 між Банком та ОСОБА_2 (первинний вкладник) укладено договір № 245D-643111 Банківського вкладу «Новорічний старт» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів» (6 місяців з пролонгацією). Сума вкладу 200 000 грн. на термін 02.12.2015 по 02.06.2016 з автоматичним продовженням (пролонгацією) на аналогічний термін, але не більше 24 місяці загалом. Вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_8 . Процентна ставка 24,25 % річних.

Проценти сплачуються, крім іншого, в останній день кожного періоду, у т.ч. в день повернення суми Вкладу.

Пунктом 3.1. договору, крім іншого, передбачено, що нарахування процентів по вкладу закінчується в день, який передує списанню з вкладного рахунку з інших підстав.

При цьому, у договорі визначені положення про «Гарантії за вкладом», де зазначено, що відшкодування коштів за вкладом гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі вкладу, включаючи проценти, нараховані на день початку процедури виведення Банку з ринку, але не більше суми граничного розміру. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, виплачених протягом дії тимчасової адміністрації. Зазначено, що гарантії Фонду не поширюються на випадки, визначені у ст. 26 профільного Закону. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії.

02.12.2015 кошти з іншого рахунку ОСОБА_2 зараховані на вкладний (депозитний) рахунок.

До матеріалів справи надано копію договору від 01.04.2016 між ОСОБА_2 (вкладник) та ОСОБА_1 («Новий вкладник»), складеному на нотаріальному бланку, про відступлення права вимоги, за яким Вкладник передає, а Новий вкладник приймає право вимоги виконання Банком зобов`язань, що випливають з Договору № 245D-643111 від 02.12.2015 банківського вкладу «Новорічний старт». Розмір відступлення - 200 000 грн. основного боргу та нараховані відсотки з 01.04.2016 по 01.04.2016 (т.1, а.с. 17). Вартість відступленого права складає 200 000 грн.

Під час розгляду справи не надано доказів проведення взаєморозрахунків між учасниками цього договору.

До матеріалів справи надано копію заяви ОСОБА_1 від 01.04.2016 за вх. № Банку 1531/1 (ПАТ «АКБ «Хрещатик») про те, що 01.04.2016 вона набула прав вкладника за договором № 245/D-643111 банківського вкладу «Новорічний старт» в національній валюті від 02.12.2015, укладеного між Банком та ОСОБА_2 (вкладник за договором відступлення прав вимоги), шляхом укладання договору відступлення права вимоги від 01.04.2016, за реєстром № 549. У заяві відповідно до п. 2.2.2. договору про відступлення права вимоги позивачка просила банк: замінити вкладника в договорі, відкрити новий вкладний (депозитний) рахунок для подальшого обліку відступлених грошових прав за договором; перевести вклад у сумі 200 000 грн. на ім`я ОСОБА_1 шляхом укладання додаткової угоди до договору «Новорічний старт» в національній валюті.

До матеріалів справи надано копію Повідомлення ОСОБА_2 01.04.2016 за вх. № 1445/1 про те, що 01.04.2016 здійснено відступлення права вимоги за договором № 245D-643111 від 02.12.2015 на користь ОСОБА_1 .

До матеріалів справи надано копію Розпорядження ОСОБА_2 . Банку від 01.04.2016 за вх. № 1532/1 на переказ коштів по договору № 245D-643111 від 02.12.2015 про внутрішньобанківський переказ коштів у сумі 200 000 грн. на рахунок нового вкладника - ОСОБА_1 .

До матеріалів справи надано копію Додаткового договору № 1 від 01.04.2016 із зазначенням, що його підписано між позивачем (новий вкладник), первинним вкладником ( ОСОБА_2 ) та Банком.

Вказаний Додатковий договір № 1 підписано до договору № 245D-643111, укладеного 02.12.2015 між банком та ОСОБА_2 у зв`язку з відступленням вкладником новому вкладнику права вимоги по договору № 245D-643111 від 02.12.2015.

Згідно із Додатковим договором № 1 від 01.04.2016 викладена у новій редакції преамбула договору із зазначенням вкладником позивача.

Другою умовою Додаткового договору № 1 від 01.04.2016 визначено те, що Банк приймає грошові кошти вкладника (позивача) на вкладний рахунок, що відкривається Банком на його ім`я в сумі 200 000 грн. на термін з 01.04.2016 по 02.06.2016.

Термін Вкладу зараховується з дня зарахування коштів на вкладний рахунок.

У даному випадку зарахування коштів на рахунок позивача проведено 05.04.2016 (т.1, а.с. 16).

Щодо рішень регулятора та Фонду відносно Банку у ході розгляду справи № 826/6665/16 (номер рішення в ЄДРСР 81796077) встановлено, що постановою правління НБУ від 04.04.2016 № 231/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" до категорії проблемних" ПАТ "КБ "Хрещатик" віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів.

05.04.2016 оприлюднений прес-реліз НБУ (т.1, а.с. 188) про прийняття постанови № 234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних.

Так, 05.04.2016 НБУ прийнято постанову № 234 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних", згідно з якою Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Згідно з цією постановою Банк віднесено до категорії неплатоспроможних, а також визнано такими, що втратили чинність постанови Правління НБУ від 19.03.2015 № 189/БТ "Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" та призначення куратора" та від 04.04.2016 № 231/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" до категорії проблемних".

На її підставі виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05 квітня 2016 р. № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 р. до 04 травня 2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу строком на один місяць з 05 квітня 2016 р. до 04 травня 2016 р. включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 21 квітня 2016 р. № 560 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» з 05 травня 2016 р. до 04 червня 2016 р. включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02 червня 2016 року № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03 червня 2016 року № 913, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» з 06 червня 2016 року до 05 червня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Костенку Ігорю Івановичу на два роки з 06 червня 2016 року до 05 червня 2018 року включно.

Надалі Уповноважена особа змінювалась, що однак, не впливає на зміну статусу Уповноваженої особи Фонду як відповідача у справі та не потребує процесуальної заміни певної фізичної особи на іншу фізичну особу, яка має статус Уповноваженої особи Фонду (в контексті клопотання представника позивача від 26.03.202).

Загалом, згідно інформації на сайті Фонду:

термін ліквідації банку: 06.06.2016 - 05.06.2020 / 20.06.2019 - 19.06.2021

термін здійснення тимчасової адміністрації: 05.04.2016 - 05.06.2016 / 14.06.2019 - 19.06.2019.

22.06.2016 ОСОБА_1 до Уповноваженої особи подано заяву щодо з`ясування обставин її відсутності у переліку вкладників для виплати гарантованого відшкодування.

06.01.2017 мало місце аналогічне звернення. У ньому зазначено, що у серпні 2016 позивача повідомлено про тимчасові обмеження здійснення операцій по рахунку, про проведення перевірки та те, що кошти не виплачуються.

У відповіді від 25.08.2016 на лист позивача від 22.06.2016 Уповноважена особа Фонду повідомила, що відповідно до рішення НБУ від 02.06.2016 № 46-рш про відкликання банківської ліцензії у Банка, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016 № 913 про початок процедури ліквідації Банку. Зазначено про перевірку правочинів та право тимчасового обмеження здійснення неплатоспроможним Банком операцій, що можуть призвести до зменшення активів банку, збільшення витрат Фонду.

Повідомлено, що договори, зазначені позивачем підпадають під процедуру перевірки.

Звернута увага на те, що рішення про зняття обмежень на здійснення неплатоспроможним банком операцій за відповідними правочином та подальшу виплату буде прийнято Фондом, зокрема, за наслідками здійснення перевірки документів, пов`язаних із вчиненням правочину.

У листі Фонду від 30.12.2016 № 27-48995/16 на ім`я представника позивача зазначено, що рахунки її клієнтів були включені до переліку рахунків вкладників вклади яких мають ознаки, визначені ст. 38 Закону, а тому до закінчення аналізу та підтвердження відсутності таких ознак Фондом тимчасово призупинено виплати по них.

У листі від 08.02.2017 № 2-2/618 Уповноваженою особою Фонду повідомлено позивача про те, що Комісією Фонду з питань тимчасових обмежень здійснення банком операцій за вкладами, розглянуті документи Уповноваженої особи щодо завершення перевірки правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними та внесення доповнень до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду стосовно вкладників, на вклади яких встановлені тимчасові обмеження виплати відшкодування (у т.ч. і вкладу на картковому рахунку позивача).

Зазначено, що згідно з діючим порядком, рішення Комісії про доповнення Переліку має бути затверджене виконавчою дирекцією Фонду. Уповноважена особа Фонду також зазначила, що документи на затвердження направлені до Фонду 01.02.2017.

З листа Уповноваженої особи Фонду від 28.02.2017 № 3/1013 вбачається, що 01.02.2017 Уповноваженою особою Фонду направлено до Фонду на затвердження зміни до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Вкладник ОСОБА_1 включена до Переліку на залишок коштів на власному картковому рахунку у сумі 15,77 грн., який підлягав затвердженню Фондом.

Між тим, до останнього листа Уповноваженої особи Фонду та матеріалів справи позивачем надано Додаток № 1 до наказу від 06.09.2019 № 10609 про Перелік вкладників Банку, заблоковані рахунки яких включені до загальної суми вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб станом на 16.06.201 (витяг). У додатку зазначена інформація про позивача, номер договору 245D-643111/1, сума залишку на рахунку, яка підлягає перенесенню на рах. 2909 - 200 000 грн.

У листі Уповноваженої особи Фонду від 22.03.2017 повторено, що ОСОБА_1 включена до Переліку на залишок коштів на власному картковому рахунку у сумі 15,77 грн. Згідно платіжних документів ці кошти виплачені 20.04.2017 (т.1, а.с. 51, 52).

Також зазначено, що акти перевірки Комісії Фонду з питань тимчасових обмежень, відсутні в банку. Рекомендовано з цього приводу звернутися до Фонду.

Між тим, у листі від 28.04.2017 № 3/2249 Уповноважена особа Фонду зазначила (т.1, а.с. 53), що ОСОБА_1 включена до Переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду на загальну суму 200 000 грн., у т.ч. на залишок коштів на депозитному рахунку № НОМЕР_7 , щодо якого здійснення Банком операцій тимчасово обмежене.

Зазначено, що кредиторські вимоги Фонду відповідно до заяви від 16.06.2016 включають в себе суми, що підлягають відшкодуванню вкладникам, зокрема, за вкладами, щодо яких тимчасово обмежено здійснення банком операцій, у т.ч. за вкладами ОСОБА_1 на загальну суму 200 000 грн.

Також зазначено, що кредиторська вимога ОСОБА_1 . Уповноваженою особою Фонду акцептована у сумі 15,57 грн., які списані на рахунок з обліку кредиторських вимог позивача.

Звернута увага, що задоволення вимог вкладників та інших кредиторів здійснюватиметься за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна Банку, в черговості, що визначена ч. 1 ст. 52 Закону.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

1. Перш за все слід зазначити, що протягом розгляду справи ані позивачем, ані відповідачем чи третьою особою так і не надано витягу з Переліку рахунків вкладників (перелік вкладників) та сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, який би був затверджений Виконавчою дирекцією Фонду, який би підтверджував те, що позивач (його рахунок) включений до такого Переліку та його право на отримання відшкодування за вкладом за рахунок Фонду підтверджується відповідним рішенням Фонду про затвердження такого переліку, а позивач має право на відшкодування вкладу за рахунок Держави (Фонду).

Тобто, в контексті положень ст. 27, ч. 1 ст. 28 Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відсутній належний та допустимий доказ (первинний документ, затверджений Фондом) того, що позивач (його рахунок) взагалі включені до Переліку вкладників (рахунків), вклади за якими підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду.

З вищевикладеного та позиції відповідача та третьої особи вбачається, що вони взагалі заперечують статус позивача як вкладника, на якого (на кошти якого) поширюються гарантії Фонду.

2. Первинним та необхідним, для цілей подальшого з`ясування наявності обмежень відносно позивача (його коштів), особи, яка за твердженням позивача застосувала обмеження по коштам по рахунку та оцінки їх правомірності, є встановлення наявності у позивача статусу вкладника та поширення на позивача (його кошти) гарантій Фонду.

Так, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон в редакції на час виникнення спірних відносин, прийняття у 2016 регулятором та Фондом відповідних рішень) правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до положень пунктів 3 та 4 ч. 1 ст. 2 Закону:

вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом.

Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами (ч. 2 ст. 26 Закону).

Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (ч. 1 ст. 27 Закону).

При цьому, виходячи з положень ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 28 Закону виконавча дирекція Фонду затверджує реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними (ч. 3 ст. 36 Закону).

З наведеного у сукупності вбачається, Закон посилається на певну дату - день початку процедури, що підпадає під визначення терміну.

Відповідно до загальних правил визначення поняття терміну та правил визначення терміну, зокрема, визначених ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України:

терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення,

термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Як вже зазначалося, 05 квітня 2016 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення Банку з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 р., призначено уповноважену особу з 05 квітня 2016 р. до 04 травня 2016 р. включно.

З наведеного вбачається посилання на конкретну дату «05 квітня 2016», «з 05 квітня 2016», що і є, з урахуванням наведеного вище визначення поняття терміну та правил визначення терміну, днем (датою) початку процедури виведення Банку з ринку.

Доводи позивача відносно обставин нарахування процентів не змінюють нормативне визначення поняття терміну та правил визначення терміну відносно обставин даної справи.

Між тим, як вже зазначалося, гарантії Фонду поширюються на вклади станом на день початку процедури виведення Фондом Банку з ринку, що в контексті спірних відносин застосовується у розумінні «на початок дня» (05.04.2016), а не за результатами цього дня, дня початку процедури виведення Банку з ринку.

Слід зазначити, що відповідно до умов Додаткового договору № 1 від 01.04.2016 (т.1, а.с. 15) Банк приймає грошові кошти від вкладника (позивача) на рахунок, що відкривається Банком на ім`я позивача в сумі 200 000 грн. на термін з 01.04.2016 по 02.06.2016, а термін Вкладу зараховується з дня зарахування коштів на вкладний рахунок позивача. Наведене також вказує на домовленість про відкриття рахунку новому вкладнику з новим строком.

У той же час, вже в день початку процедури виведення Банку з ринку та введення тимчасової адміністрації, а саме 05.04.2016, позивачу відкрито (згенеровано) рахунок, здійснено (проведено) внутрішньобанківський переказ коштів з рахунку ОСОБА_2 на рахунок позивача (зараховані кошти на рахунок позивача) (т.1, а.с. 16), що вказує на те, що положення ч. 1 ст. 26 Закону, а саме щодо гарантій Фонду на отримання від держави гарантованої суми відшкодування, не поширюються на позивачку, оскільки станом на день початку процедури виведення Банку з ринку позивачка не набула статусу вкладника, на вклад якого поширюються гарантії Фонду, що вбачається, крім іншого і з визначення поняття «Вкладу» (строку), зазначеного у Додатковому договір № 1 від 01.04.2016.

Враховуючи наведене, відповідно, в Уповноваженої особи Фонду та у самого Фонду не виникло будь-яких обов`язків щодо включення позивачки (рахунку) до переліку вкладників (рахунків), які мають право на відшкодування гарантованої суми вкладу за рахунок коштів Фонду (у т.ч. держави) чи внесення змін та доповнень до цього переліку (переліку рахунків).

З огляду на наведене, відсутність у позивача статусу вкладника на який поширюються гарантії Фонду щодо отримання гарантованої суми відшкодування, відсутність в Уповноваженої особи Фонду обов`язків щодо включення позивача (його рахунку) до переліку вкладників (рахунків) які мають право на отримання гарантованої державою суми відшкодування, свідчить про відсутність предмету оцінки (дій відповідача), відсутність бездіяльності як такої, оскільки дії по включенню до згаданого переліку вчиняються відносно вкладів і осіб, на які поширюються гарантії Фонду щодо отримання від держави гарантованої суми відшкодування, факт чого (набуття позивачем/коштами відповідного статусу) у даному випадку відсутній.

Наведене у свою чергу виключає можливість надання негативної оцінки діям чи бездіяльності відповідача та виключає необхідність оцінки його дій поза межами його функцій та обов`язків та, відповідно, зумовлює висновок про відсутність підстав для зобов`язання відповідача вчинити дії, заявлені у позові.

Що ж стосується оцінки дій відповідача та Фонду в контексті можливості набуття позивачем статусу кредитора, акцептування вимог такого кредитора та погашення кредиторських вимог у порядку відповідної черговості, тобто за рахунок майна Банку у процесі його ліквідації, то, як вбачається із сталої судової практики, оцінка таких обставин знаходяться поза межами юрисдикції адміністративного суду.

Наведене у сукупності є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

3. Між тим, враховуючи положення ч. 4 ст. 9 КАС України щодо необхідності з`ясування всіх обставин у справі, суд не може залишити поза увагою інші доводи учасників справи.

Так, зазначаючи у позові про обставини укладання 01.04.2016 договору відступлення права вимоги та похідні від цього аргументи та матеріали щодо укладання з Банком Додаткового договору № 1 від 01.04.2016, подання 01.04.2016 первинним владником та позивачкою заяв до Банку та розпорядження на перерахунок коштів, представником позивача надано копії вищезгаданих документів.

Між тим, відповідачем звернута увага, що нотаріальний бланк НАІ 612552 на якому викладено договір відступлення від 01.04.2016 (т.1, а.с. 17) фактично було використано 03.04.2016.

Наведене підтверджується витягом з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (т.1, а.с. 91) та додатково - витягом з цього ж реєстру станом на час розгляду справи.

Представник позивача жодним чином не коментує вказані обставини.

У той же час, відповідно до пункту 2.3 Порядку ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 2053/5 від 04.11.2009 р., унесення до Єдиного реєстру відомостей про отримання/ /витрачання бланків здійснюється Реєстраторами в день отримання/витрачання бланка та у суворій послідовності відповідно до порядкових номерів.

З наведеного вбачається фактичне використання нотаріального бланку НАІ 612552 - 03.04.2016 на якому відтворено договір з датою - 01.04.2016, що вказує на невідповідність доводів позивача про укладання цього договору 01.04.2016 фактичним обставинам, що у свою чергу вказує на фактичне виготовлення/підписання договору 03.04.2016 та виготовлення юридично дефектного документу, який не створює правових наслідків для цілей фіксації факту відступлення 01.04.2016 права вимоги.

У свою чергу, з наведеного можна дійти висновку про подання 01.04.2016 до Банку заяв та розпорядження про переказ коштів, складання Додаткового договору № 1 від 01.04.2016 за відсутності правових підстав для їх складання та реалізації, а саме - за відсутності укладеного саме 01.04.2016 договору про відступлення права вимоги, а також свідчить про реалізацію вказаних документів Банком шляхом відкриття рахунку позивачу, проведення переказу коштів на рахунок позивача за відсутності правових підстав для вчинення таких дій.

Тобто, подані 01.04.2016 до Банку заяви та розпорядження не створювали правових наслідків для цілей їх реалізації та формування Додаткового договору № 1, які у даному випадку у сукупності використані для надання зовнішньої видимості (зовнішніх ознак) правомірності набуття позивачем статусу вкладника, на якого (на вклад якого) поширюються гарантії держави (Фонду).

Складені таким чином документи, відповідно, є юридично дефектними та не створюються легальних правових наслідків для цілей їх реалізації, що у сукупності із встановленими судом фактами та приписами профільного законодавства спростовує факт набуття позивачем статусу вкладника, на вклад якого поширюються гарантії Держави (Фонду).

За відсутності у позивача такого статусу, у відповідача, як вже зазначалося, не виникло будь-яких обов`язків щодо вчинення відносно позивача дій відносно реалізації статусу вкладника, на вклад якого поширюються гарантії Фонду, що у свою чергу, як вже зазначалося, виключає негативну оцінку дії відповідача чи його бездіяльності відносно позивача, оскільки у відповідача був відсутній обов`язок відносно позивача щодо реалізації прав вкладника, на вклад якого поширюються гарантії Фонду.

Враховуючи у сукупності вищевикладене, у суду відсутні підстави для висновку про вчинення відповідачем відносно позивача протиправних дій чи допущення ним відносно позивача протиправної бездіяльності, заявлених як предмет позову, а відтак, відсутні підстави для задоволення позову як в цій частині, так і в частині похідних вимог про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, оскільки, як вже неодноразово зазначалось, позивач не набув статусу вкладника, на вклад якого поширюються гарантії Фонду, що виключає включення позивача до переліків вкладників, включення його рахунку до переліку рахунків для реалізації прав вкладника, на якого поширюються гарантії Фонду.

При цьому, як вже зазначалося, можливі спірні питання заявлення кредиторських вимог до Банку, щодо їх акцептування та виплат у порядку встановленої черговості за рахунок реалізації майна Банку у процесі ліквідації Банку, знаходяться поза межами компетенції суду у даній справі. В контексті наведеного суд звертає увагу позивача, що згідно з Інструкцією «Про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України", затвердженої постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004 р. № 280, балансовий рахунок 2909 "Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку", про який згадує у позові представник позивача як про такий, на який Банк вилучив кошти позивача, слід зазначити, що він призначений для обліку сум іншої кредиторської заборгованості за операціями з клієнтами банку. Згідно з Інструкцією рахунок 2909 є транзитним. Відповідно до п. 4 Інструкції термін «транзитні рахунки» означає рахунки, що використовують для обліку платежів на час до перерахування їх за призначенням згідно з нормативно-правовими актами або договорами.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Враховуючи положення ст. 139 КАС України та відмову у задоволенні позову, підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Наведені позивачем доводи та наданім ним докази не спростовують наведених вище висновків суду та не доводять зворотного.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Керуючись статтями 6, 72 - 77, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_6 ; адреса: АДРЕСА_1 ) - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України (в редакції Закону № 2147-VIII) та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України (в редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX).

Суддя О.А. Кармазін