Справа № 560/4184/19
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4184/19
РІШЕННЯ

іменем України

05 травня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Лабань Г.В. розглянувши адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання недійсними та скасування рішення, вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області:

- визнати недійсними та повністю скасувати рішення № від 08 жовтня 2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 30 010,64 грн., вимогу про сплату боргу недоїмки №Ф- від 08 жовтня 2019 року в сумі 207 387,40 грн.

- стягнути з відповідача на мою користь сплачений мною судовий збір у сумі 2373,98 грн.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що податковий орган провів документальну позапланову виїзну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018. За результатами перевірки прийняті спірні вимога про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій.

Вказав, що контролюючий орган під час перевірки встановив, що позивачем у зв`язку із заниженням чистого оподаткованого доходу в сумі 7419428.47 грн., в тому числі: у 2017 році в сумі 5254656,25 грн., у 2018 році в сумі 2164772,22 грн., занижено суму єдиного внеску, що нараховується із чистого оподатковуваного доходу, що підлягає сплаті до бюджету всього на суму 207387,40 грн., в тому числі в 2017р. - 92719,00 грн., в 2018р. - 114668,40 грн., чим порушив вимоги п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 2 ст. 6 та п. 2 ч. 1 ст. 7. ч. 5 ст. 8, абз. З ч. 8 ст. 9 Закону України від 8 липня 2010 р. №2464-У1, пп.2 п. 5 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015р. № 449, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.05.2015р. за № 508/26953. Зазначає, що під час перевірки були надані податковому органу усі первинні документи за весь період перевірки, про що зазначено в самому акті перевірки та надана довідка про залишок ТМЦ. Жодного акту про відмову надати документи податковим органом під час перевірки складено не було, що також підтверджує той факт, що усі первинні документи, які повинні бути в наявності були надані для перевірки.. Зазначає, що податковий орган дійшов хибних висновків, в результаті чого, протиправно нарахував податкові зобов`язання з єдиного внеску та застосував штрафні санкції. Просив позов задовольнити.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що позивач позивачем за перевіряємий період занижено суму чистого оподатковуваного доходу, на який нараховується єдиний внесок в розмірі 4842438,47 грн., в т.ч. в 2017р. - 2607557,87 грн., в 2018р. - 2234880,60 грн. та занижено суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок з врахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску в розмірі 942670,00 грн., в тому числі за 2017р. - 421450,00 грн., за 2018р. - 521220,00 грн., чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-УІ, п. З, пп.2 п. 5 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 20.04.2015р. № 449, зареєстровано в Міністерстві юстиції 07.05.2015р. за № 508/26953. Заниження чистого оподаткованого доходу призвело до заниження суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу, у розмірі 22%, що підлягає сплаті до бюджету всього на суму 207387,40 грн., в тому числі в 2017р. - 92719,00 грн., в 2018р. - 114668,40 грн. Відповідач вважає, що позивачу правомірно нараховані податкові зобов`язання з єдиного внеску та застосовані штрафні санкції. Просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 19.12.2019 Хмельницький окружний адміністративний суд залишив без руху позовну заяву.

Ухвалою від 03.01.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.01.2020 позовну заяву залишено без руху з врахуванням вимог частини 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою від 06.02.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд поновив фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк звернення до суду. Продовжив розгляд справи за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини.

Посадовими особами ГУ ДФС у Хмельницькій області на підставі пп. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75, та п. 77.1, п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ, проведено планову виїзну документальну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2017р. по 31.12.2018р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017р. по 31.12.2018р., виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017р. по 31.12.2018р.

Відповідно до висновку акта перевірки встановлено, що позивачем у зв`язку із заниженням чистого оподаткованого доходу в сумі 7419428.47 грн., в тому числі: у 2017 році в сумі 5254656,25 грн., у 2018 році в сумі 2164772,22 грн., занижено суму єдиного внеску, що нараховується із чистого оподатковуваного доходу, що підлягає сплаті до бюджету всього на суму 207387,40 грн., в тому числі в 2017р. - 92719,00 грн., в 2018р. - 114668,40 грн., чим порушив вимоги п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 2 ст. 6 та п. 2 ч. 1 ст. 7. ч. 5 ст. 8, абз. З ч. 8 ст. 9 Закону України від 8 липня 2010 р. №2464-У1, пп.2 п. 5 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015р. № 449, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.05.2015р. за № 508/26953.

На підставі висновків перевірки Головне управління ДПС у Хмельницькій області прийняло:

- рішення № від 08 жовтня 2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 30 010,64 грн.;

- вимогу про сплату боргу недоїмки №Ф- від 08 жовтня 2019 року в сумі 207 387,40 грн.

Позивач, не погоджуючись із висновками акта перевірки скористався своїм правом досудового врегулювання спору та подав скаргу до ДПС України.

За результатом розгляду скарги, ДПС України прийнято Рішення про результати розгляду скарги від 27.06.2019 року №29435/6/99-99-11-05-02-25 відповідно до якого скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено частково та зобов`язано ГУ ДФС у Хмельницькій області (правонаступником якої є ГУ ДПС у Хмельницькій області) винести та направити нові вимогу та рішення.

На виконання вимог Рішення про результати розгляду скарги ГУ ДПС у Хмельницькій області прийнято Вимогу про сплату боргу та Рішення від 08.10.2019 року та надіслано рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу позивача.

Вважаючи спірні вимогу про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів врегульовані Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

За змістом підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється коли розпочата процедура реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Згідно з положенням пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до пунктів 78.7, 78.8 статті 78 Податкового кодексу України перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлений статтею 86 цього Кодексу.

За змістом пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Згідно з пунктами 3, 4, 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладений на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зазначено що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п.1. ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначені права платника єдиного внеску, а саме п.1.,ч.2, ст.6 зазначено що платник єдиного внеску має право звертатися до органу доходів і зборів з письмовою заявою про зміну умов сплати єдиного внеску у разі зміни його статусу як платника (або отримання права на зміну розміру єдиного внеску, зокрема у зв`язку із зміною виду економічної діяльності.

В частині 5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено розмір єдиного внеску та пропорції його розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування: єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. Мною не порушені вимоги ч.5,ст.8 Закону, оскільки єдиний внесок нараховано на суму доходу (прибутку), отриманого від діяльності у розмірі 22 відсотки.

Абзац 3 ч.8 ст.9 Закону визначає порядок обчислення і сплати єдиного внеску: періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Згідно пункту 177.4 Податкового кодексу до витрат підприємця на загальній системі оподаткування відносяться документально підтверджені витрати безпосередньо пов`язані із отриманням доходів, що включаються до витрат операційної діяльності.

Тобто до складу витрат включаються тільки витрати, які пов`язані з отриманням доходу та підтвердженні відповідними документами про їх оплату банківською випискою, платіжним доручення, фіскальним чеком.

Згідно ст. 177.4.5 ПКУ не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Факту включення позивачем до складу витрат, витрат заборонених ст. 177.4.5 ПКУ податковим органом під час перевірки не виявлено.

За таких обставин, рішення № від 08 жовтня 2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 30 010,64 грн. та вимога про сплату боргу недоїмки №Ф- від 08 жовтня 2019 року в сумі 207 387,40 грн. є протиправними.

За змістом частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У пункті 110 рішення у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаг" та Вуліч проти Швеції" Європейський суд з прав людини визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

В процесі судового розгляду податковий орган не довів правомірність спірних вимоги про сплату боргу, рішення про застосування штрафних санкцій. Тому позовні вимог необхідно задовольнити.

У зв`язку з задоволення позовних вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства сплачений позивачкою судовий збір слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області № від 08 жовтня 2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 30 010,64 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Хмельницькій області про сплату боргу недоїмки №Ф- від 08 жовтня 2019 року в сумі 207 387,40 грн.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2373,98 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 43142957)

Головуючий суддя Г.В. Лабань