Справа № 183/6448/14
Суддя: Городецький Д. І.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/6448/14
№ 6-а/183/1/20

У Х В А Л А
06 березня 2020 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д.І.
секретаря судового засідання Пономаренко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську заяву Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про зміну способу і порядку виконання судового рішення,
17 жовтня 2019 року Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації звернувся до суду з заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.
В обґрунтування заяви департамент посилався на те, що постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.11.2014 року у справі №183/6448/14, Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації було зобов`язано здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.
Департаментом рішення суду виконано лише в частині здійснення перерахунку в розмірі 4450,00 грн.
Невиконання рішення суду Департаментом в частині виплати нарахованої суми обумовлено наступним.
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч.1 та 2 ст.23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України, Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України з визначенням їх головного розпорядника.
Згідно зі ст. 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями.
Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.
Отже, саме від бюджетних призначень на відповідний рік цілком залежить виконання рішень судів, за якими боржником виступає орган державної влади. Відсутність належних бюджетних асигнувань або коштів та відсутність відповідних процедур, які б дозволяли забезпечити фінансування одразу ж, як тільки постала проблема відповідних виплат, призводить до невиконання або тривалого виконання судових рішень.
У відповідності до вищевикладеного, виникли обставини, що виключають можливість виконання зазначеного рішення суду у повному обсязі, а саме в частині виплати нарахованої суми відповідної допомоги.
Крім того, з 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-VІ, який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень.
Зазначеним законом визначено порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу. Статтею 3 вказаного Закону визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Вказав, що здійснити виплату нарахованих грошових коштів за рішенням суду можливе лише шляхом списання (стягнення) коштів з рахунків державного органу боржника, також послався на Інформаційний лист Вищого адміністративного суду України від 13.06.2013 року №846/12/13-13, де зазначено, що у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виникли труднощі з виконанням судових рішень, ухвалених у справах, пов`язаних із соціальними виплатами та вказано, що у зазначеній категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни зобов`язання здійснити виплати на стягнення цих виплат.
В зв`язку з наведеним, Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації просив суд змінити спосіб і порядок виконання постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.11.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання дій (бездіяльності) неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії (справа № 183/6448/14) з зобов`язання Департамента соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум на стягнення з Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум».
Представник Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явися, згідно заяви просив розглядати справу за його відсутності та ухвалу суду постановлену за результатами розгляду заяви направити поштою на адресу заявника.
Березинський І ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від останнього не надходило.
Згідно ч. 2 ст. 378 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду даної заяви.
У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши заяву Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, дослідивши додані до заяви документи та матеріали справи, вважає за необхідне відмовити у її задоволенні, виходячи з наступного.
Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2014 року у справі № 183/6448/14 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання дій (бездіяльності) неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації в частині невиплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня у 2014 році та зобов`язано Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня у 2014 році у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року № 102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» - в розмірі 795,00 грн.
29 грудня 2014 року на підставі постанови суду ОСОБА_1 було видано виконавчий лист.
В той же час, ухвалою суду від 01 вересня 2015 року за поданням Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було змінено спосіб та порядок виконання судового рішення, а саме - постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання дій (бездіяльності) неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, в частині зобов`язання Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня у 2014 році у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року № 102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», на стягнення з Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня у 2014 році у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року № 102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» в сумі 795,00 грн. (сімсот дев`яносто п`ять грн. 00 коп.)
Згідно ч.2 статті 9КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
У відповідності до статті 124 Конституції України, що є нормативним актом прямої дії, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
У відповідності до ч.1 ст.378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду,який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
У відповідності до ч.3 ст.378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Зміна чи встановлення способу і порядку виконання рішення - це заміна одного виду виконання іншим або визначення чіткого логічного порядку вчинення дій, спрямованих на виконання припису рішення суду. Тобто, зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити, не змінюючи при цьому його змісту. Критерієм зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення є обставини, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року №4901-VI (набрав чинності з 1 січня 2013 року), держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган, тобто зазначеною нормою Закону передбачено виконання судових рішень і зобов`язального характеру. У зазначеному Законі немає заборони виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, у резолютивній частині яких замість слів «стягнути» записано «зобов`язати виплатити», а тому посилання заявника на не неможливість виконання рішення суду не можна визнати обґрунтованим.
Підстави для зміни способу виконання судового рішення відповідно до положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» могли б виникнути лише у випадку, коли після звернення стягувача за правилами частини другої статті 3 цього Закону до Державної казначейської служби України із заявою про виконання рішення суду йому було відмовлено з мотивів неможливості виконання судового рішення за нормами зазначеного Закону у зв`язку з невідповідністю формулювань резолютивної частини судового рішення вимогам цього Закону.
Змінивши спосіб виконання постанови по справі із зобов`язання виплатити зазначені соціальні виплати на стягнення конкретної суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті. Враховуючи викладене, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання суб`єктів владних повноважень здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.
Посилання заявника на Інформаційний лист Вищого адміністративного суду України від 13 червня 2013 року №846/12/13-13 є безпідставним, так як зазначений лист відкликано Інформаційним листом Вищого адміністративного суду України від 11 лютого 2014 року № 173/11/14-14.
Враховуючи, що питання про зміну способу та порядку виконання рішення було вирішено у відповідності до ухвали Новомосковського міськрайонного суду від 01 вересня 2015 року, в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 248, 256, 378 КАС України, -
п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про зміну способу і порядку виконання судового рішення, - відмовити.
На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Третього апеляційного адміністративного суду до або через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.
Суддя Д.І. Городецький