Справа № 201/1816/20
Суддя: Ткаченко Н. В.
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/1816/20
Провадження №2-а/201/80/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого - судді Ткаченко Н.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Куліша Володимира Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК № 2118970 від 17.02.2020р. та закриття справи про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2020р. ОСОБА_1 через свого представника Єлькіна В.Б. (який діє на підставі ордеру серія ДП № 1595/015 - а.с.№12) звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративними позовом до Інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Куліша В.В. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК № 2118970 від 17.02.2020р. та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 27.02.2020р. позовна заява прийнята до розгляду і відкрито провадження у адміністративній справі з призначенням спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.№15).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 17.02.2020р. у відношенні позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Даною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене 16.02.2020р. о 23год. 53хв. адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122КУпАП, а саме позивач, керуючи транспортним засобом VOLSWAGEN TOUAREG, державний номер НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, перестроюванні, зміні полоси для руху, чим порушив п. 9.2 б. ПДР. Представник позивача вважає, що в діях позивача відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, оскільки він не порушував правил дорожнього руху та належних і допустимих доказів цьому відповідач не навів у своїй постанові. Крім того, відповідач зупинивши автомобіль позивача не назвав причину зупинки, і безпідставно посилаючись на те, що позивач перебуває у стані наркотичного сп`яніння, запропонував проїхати разом до лікарні для огляду лікарем-наркологом. Після того, як лікарем був наданий попередній висновок про відсутність наркотичного сп`яніння позивача, відповідач по надуманим причинам виніс оскаржувану постанову, яку представник позивача просив скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

02.04.2020р. до суду надійшла заява представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Головка Є.Ю. (діє на підставі довіреності від 28.12.2019р. № 22549/41/3/01-2019 - а.с.№21) про залучення ДПП НП України до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог з посиланням на те, що Управління патрульної поліції є територіальним відокремленим підрозділом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та не є юридичною особою, не має самостійного балансу та рахунків в органах Державної казначейської служби України чи в банківських установах. ДПП НП України є органом державної влади, в якому проходить службу відповідач і у відповідності до чинного законодавства контролює дотримання своїми співробітниками норм чинного законодавства при виконанні останніми їх службових обов`язків та несе відповідальність за дії таких співробітників. З огляд на це, представник зазначає, що рішення по даній справі може в подальшому вплинути на права та обов`язки ДПП НП України, в тому числі щодо розгляду питання про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями посадових осіб, проведення службового розслідування за фактами можливого вчинення порушення службової дисципліни та притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності (а.с.№19-21).

Крім того, 02.04.2020р. до суду надійшли пояснення представника ДПП НП України Головка Є.Ю., в яких він зазначив, що відповідач склав постанову про накладення адміністративного стягнення у відповідності до вимог чинного законодавства, а позивач згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав будь-яких доказів на підтвердження викладених обставин, що свідчить про його спробу уникнути адміністративної відповідальності (а.с.№22-24).

Ознайомившись із заявою представника ДПП НП України про залучення до участі у справі в якості третьої особи, судом не знайдено підстав для задоволення цього клопотання з огляду на те, що в порушення ч. 2 ст. 49 КАС України заява не містить конкретних посилань про те, на які саме права, свободи, інтереси або обов`язки Департаменту може вплинути рішення по даній адміністративній справі. В заяві містяться загальні фрази і припущення, що у ДПП НП України можуть виникнути права та обов`язки, пов`язані із відшкодуванням шкоди, проведенням службових розслідувань та притягнення до дисциплінарної відповідальності, проте конкретних фактів того, що позивачем заявлені вимоги про відшкодування шкоди, або у відношенні відповідача ведеться службове розслідування суду не надано.

15.04.2020р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовної заяви, посилаючись на те, що діяв в межах наданих йому повноважень та вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена обґрунтовано. 17.02.2020р. близько 00год. 01хв. відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення вчинене позивачем, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122КУпАП, оскільки позивач керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, перестроюванні, зміні полоси для руху, чим не виконав вимогу пункту 9.2(б) ПДР України. Також відповідач зазначив, що обов`язок доказування не тільки покладений на суб`єкта владних повноважень, а й на позивача.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вивчивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що 17.02.2020р. у відношенні позивача складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Даною постановою позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме керуючи транспортним засобом VOLSWAGEN TOUAREG, державний номер НОМЕР_1 , позивач не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, перестроюванні, зміні полоси для руху, чим порушив п. 9.2 б. ПДР порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху (а.с.№9).

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015р. за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 9.2 б водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковим для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, що підтверджується доказами.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, як нормами КУпАП, так і нормами КАС України визначено, що доказування правомірності дій покладено саме на суб`єкта владних повноважень, а тому суд критично оцінює посилання відповідача, що і позивач повинен довести ті обставини, на яких гуртуються його позовні вимоги.

На підтвердження викладених в постанові від 17.02.2020р. обставин, відповідачем не вказано в постанові і не надано до відзиву на позовну заяву жодного належного, допустимого та достовірного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Під час винесення рішення, судом враховані положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, згідно з якою обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає за необхідне постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК №2118970 від 17.02.2020р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425грн. скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі ст. 139 КАС України у зв`язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи роз`яснення, які містяться в Постанові Пленуму ВАСУ від 23.01.2015р. № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011р. «Про судовий збір», щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку, що судові витрати у цій справі відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, Постановою Пленуму ВАСУ від 23.01.2015р. № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011р. «Про судовий збір», ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015р. за №1408/27853, ст.ст. 247, 251 КУпАП, ст.ст. 4, 5, 12, 49, 72-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Куліша Володимира Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК № 2118970 від 17.02.2020р. та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК №2118970 від 17.02.2020р., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425грн. скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.