Справа № 360/5288/19
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 квітня 2020 року СєвєродонецькСправа № 360/5288/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Свергун І.О. у справі № 360/5288/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 25.10.2019 про видалення з інформаційних баз Міністерства внутрішніх справ та обліків ІП «Розшук» ІІПС ОВС інформації про розшук громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особи, яка переховується від органів досудового розслідування за кримінальним провадженням № 0000509 від 13.12.2012, протиправною, зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області видалити з інформаційних баз Міністерства внутрішніх справ та обліків ІП «Розшук» ІІПС ОВС інформацію про розшук громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особи, яка переховується від органів досудового розслідування за кримінальним провадженням № 0000509 від 13.12.2012.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2020 ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 у справі № 360/5288/19 скасовано, а справу направлено до Луганського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

05.03.2020 зазначена адміністративна справа надійшла до Луганського окружного адміністративного суду та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.03.2020 була передана для розгляду судді Свергун І.О.

Ухвалою суду від 10.03.2020 позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

18.03.2020 позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 23.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання на 14.04.2020, витребувано докази.

30.03.2020 до суду надійшла заява ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 від 26.03.2020 про відвід судді Свергун І.О.

Ухвалою суду від 31.03.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Свергун І.О. відмовлено.

30.04.2020 до суду надійшла заява ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 від 26.03.2020 про відвід судді Свергун І.О.

В обґрунтування заяви про відвід судді представником позивача зазначено, що в провадженні суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою від 18.12.2019 суддя Свергун І.О. відмовила у відкритті провадження у справі. У зв`язку з діями судді представник позивача був вимушений подавати апеляційну скаргу. Після розгляду апеляційної скарги позовну заяву було повернуто на новий розгляд до суду та згідно автоматизованого розподілу справ між суддями знов визначено суддю Свергун І.О., але на цю суддю позивачем подано скаргу на Вищу раду правосуддя. У зв`язку з цим суддя в силу дії певних чинників не зможе виглядати в очах незацікавлених спостерігачів безсторонньою та неупередженою. Вважає, що на цей час вказаною суддею неможливий розгляд справи з причин конфлікту інтересів.

Вирішуючи заяву ОСОБА_2 . в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді, суд виходить з такого.

Підстави для відводу судді встановлені статтею 36 КАС України.

Так, відповідно до частини першої цієї статті суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 КАС України).

Як на підставу відводу судді представник позивача посилається на наявність конфлікту інтересів у зв`язку з подачею скарги на дії судді до Вищої ради правосуддя.

Правове регулювання правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності суддів на рівні закону визначено нормативними актами: Законом України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII, Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, а також процесуальними законами, зокрема, Кодексом адміністративного судочинства України.

Закон України «Про запобігання корупції» (далі - Закон № 1700-VII) є основним законодавчим актом для врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, дія якого поширюється на визначене коло суб`єктів, перелік яких закріплено у статті 3 Закону. До них віднесені: судді, судді Конституційного Суду України, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої ради правосуддя, посадові особи секретаріату Вищої ради правосуддя, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, посадові особи секретаріату цієї Комісії, посадові особи Державної судової адміністрації України, присяжні (під час виконання ними обов`язків у суді) (пункт «ґ» частини першої статті 3 Закону № 1700-VII).

Положення Закону № 1700-VII у частині першій статті 35 містить посилання на спеціальні норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що застосовуються до суддів як спеціальних суб`єктів конфлікту інтересів під час здійснення ними правосуддя. Відповідно до цих норм для суддів встановлено спеціальний порядок дій у випадку конфлікту інтересів з метою його врегулювання і визначено Раду суддів України як єдиний орган, уповноважений на формування правил контролю за дотримання суддями законодавства про конфлікт інтересів та передбачено відповідальність суддів за недотримання вимог законодавства про врегулювання конфлікту інтересів.

Відповідно до статті 1 Закону № 1700-VII у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Статтею 28 Закону № 1700-VII визначено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Кодекс суддівської етики наголошує, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід (стаття 15 Кодексу суддівської етики).

Отже, аналіз норм Закону № 1700-VII дозволяє зробити висновок, що до потенційного чи реального конфлікту інтересів може призвести наявність у судді приватного інтересу.

В даному випадку відсутній будь-який майновий чи немайновий інтерес судді, в тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами.

Щодо посилання представника позивача на подачу скарги на дії судді до Вищої ради правосуддя, то вказана обставина жодним чином не створює потенційного чи реального конфлікту інтересів та не є підставою для відводу судді.

Також суд зазначає, що на підтвердження своїх доводів щодо подання скарги на дії судді представником позивача надано опис вкладення до цінного листа 550 на адресу Вищої ради правосуддя, найменування вкладення «Скарга ВРП». Однак, копію такої скарги до суду не було надано, а зі змісту вищевказаного опису вкладення неможливо встановити, яку саме скаргу заявником було подано.

На виконання вимог статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 30.04.2020 мною направлено повідомлення про втручання в мою діяльність як судді щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора.

Частиною третьою статті 40 КАС України визначено, що питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з частиною четвертою статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Зважаючи, що заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, питання про відвід вирішено судом, що розглядає справу.

На підставі викладеного у задоволенні заяви представника позивача про відвід судді слід відмовити.

Керуючись статями 36, 37, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Свергун І.О. у справі № 360/5288/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяІ.О. Свергун