Справа № 200/3633/20-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 р. Справа№200/3633/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - УПФУ, відповідач), в якому просить: - визнати протиправними і скасувати рішення від 28.02.2020 про відмову у призначенні пенсії з 20.02.2020; - зобов`язати повторно розглянути заяву № 1116 від 20.02.2020 в частині зарахування до пільгового стажу періодe роботи з 25.11.1998 по 31.07.2002 в якості гірника підземного 3-го розряду, з 03.12.2007 по 19.02.2020 в якості гірника підземного 3-го розряду, з урахуванням висновків суду.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 посилається те що, дії відповідача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах не відповідають вимогам щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, є неправомірними, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що до пільгового стажу позивача, який дає право на пенсію згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не зараховані періоди роботи: з 25.11.1998 по 31.07.2002 на підприємстві шахта «Гірник», оскільки відсутні документи підтверджуючі пільговий характер роботи; з 03.12.2007 по 31.05.2010, з 01.01.2011 по 30.11.2017 на підприємстві ВП Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутні документи підтверджуючі пільговий характер роботи. До пільгового стажу позивача, який дає право на пенсію згідно частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не зараховані періоди роботи: з 01.08.2002 по 30.03.2007 на підприємстві шахта «Гірник», яка не ввійшла до складу Селидівської дирекції з ліквідації шахт, та не займалась видобутком вугілля, оскільки відсутні документи підтверджуючі пільговий характер роботи. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 01.06.2010 по 31.12.2010 і з 01.12.2017 по 31.01.2020 на підприємстві ВП Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за ці періоди до МДЗ України (форма ОК-5 від 28.02.2020), з 01.02.2020 по 19.02.2020 на підприємстві ВП Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутня сума нарахованої заробітної плати за цей період до МДЗ України (форма ОК-5 від 28.02.2020). УПФУ зазначає, що для підтвердження пільгового стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах є необхідним підтверджувати спеціальний (пільговий) стаж довідками за правилами встановленими Порядком № 637 та надання довідок підтверджуючих зайнятість в підземних (гірничих) роботах спусками під землю, вищенаведені положення дають право Пенсійному фонду України проводити перевірки наданих документів їх відповідності первинним документам. Трудова книжка підтверджує наявність трудового стажу роботи (загального), а не пільгового (спеціального), а позивачем не були надані докази, які б підтверджували роботу на пільгових умовах. Для підтвердження пільгового стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах необхідно підтверджувати спеціальний (пільговий) стаж довідками за правилами встановленими Порядком №637 та надання довідок підтверджуючих зайнятість в підземних (гірничих) роботах спусками під землю.

Ухвалою від 06.04.2020 суддею прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, витребувано у відповідача докази.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину, що передбачено п. 3 розділу VI КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що підтверджується копіями паспорту громадянина України № НОМЕР_2 і картки фізичної особи - платника податків від 04.04.2007.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 20.02.2020 про призначення пенсії згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» УПФУ прийняло оскаржуване рішення від 28 лютого 2020 року про відмову в призначенні пенсії.

Вказаним рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Зазначено, що відповідно до наданих документів, страховий стаж заявника складає 23 роки 04 місяці 21 день. У тому числі стаж підземної роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за ст. 14-25 - шахтарі складає 1 рік 09 місяців 17 днів. До пільгового стажу, який дає право на пенсію згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не зараховані періоди роботи гірником підземним з 25.11.1998 по 31.07.2002 на підприємстві ш. «Гірник» та 03.12.2007 по 31.05.2010, з 01.01.2011 по 30.11.2017 на підприємстві ВП Шахта „Курахівска" ДП „Селидіввугілля", оскільки відсутні документи підтверджуючі пільговий характер роботи. До пільгового стажу, який дає право на пенсію згідно з ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не зараховано період роботи з 01.08.2002 по 30.03.2007 на підприємстві шахта «Гірник», яка ввійшла до складу Селидівської дирекції з ліквідації шахт, та не займалась видобутком вугілля, оскільки відсутні документи підтверджуючі пільговий характер роботи. До пільгового та страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.12.2017 по 31.01.2020 на підприємстві Шахта „Курахівска" ДП „Селидіввугілля", оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за ці періоди до МДЗ України (форма (ОК-5 від 28.02.2020), з 01.02.2020 по 19.02.2020 на підприємстві ВП Шахта „Курахівска" ДП „Селидіввугілля" оскільки відсутня сума нарахованої заробітної плати за цей період до МДЗ України (форма ОК-5 від 28.02.2020).

Позивачем до суду надана копія трудової книжки НОМЕР_3 , в якій наявні записи: № 14 щодо роботи позивача з 21.10.1998 гірником підземним 3 розряду шахти «Гірник»; № 15 від 01.08.2000 де зазначено, що Шахта «Гірник» ввійшла до складу Селидівської дирекції з ліквідації шахт компанії «Укрвуглереструктурізація»; №16 від 01.08.2000 щодо переведення позивача на гірську ділянку по тій же професії; № 18 від 02.01.2004, де зазначено, що Селидовська дирекція з ліквідації шахт увійшла до склада ДП «Обласна дирекція «Донвуглереструктурізація»; № 19 в якому зазначено, що ділянка ВТБ і допоміжних служб перейменований на ділянку «Вентиляції і охорони праці»; № 21 від 30.03.2007 щодо звільнення позивача у зв`язку із ліквідацією шахти «Гірник»; № 22 від 01.05.2007, в якому зазначено, що розпочата виплата допомоги по безробіттю; № 23 (29) від 02.12.2007, в якому зазначено, що припинена виплата допомоги по безробіттю; № 30 від 03.12.2007 на підприємстві ВП Шахта „Курахівска" ДП „Селидіввугілля" щодо прийняття позивача гірником підземним 3-го розряду; № 31 від 14.05.2008 щодо направлення на курсове навчання за професією гірник очисного забою в УКК м. Селидове і переведення учнем гірника очисного забою; № 32 від 27.06.2008 учень гірника очисного забою на період виробничої практики; № 33 від 06.08.2008 щодо присвоєння 5 розряду гірника очисного забою; № 34 від 04.01.2011 в якому зазначено, що ДП «Селидіввугілля» підпорядковано Міністерству енергетики та вугільної промисловості України.

Також позивачем надані до суду: копія його особової картки, копія довідки № 10 від 18.03.2020 Відокремленого підрозділу Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, щодо окремих періодів роботи позивача з 03.12.2007 по 02.06.2016; копія довідки № 10 від 18.03.2020 Відокремленого підрозділу Шахта «Курахівська» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, щодо періоду роботи позивача з 03.08.2016; копія довідки № 103 від 18.03.2020 Відокремленого підрозділу Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» про підземні виходи позивача за період з 27.06.2008 по 05.08.2008; виписка з наказів ДП «Селидіввугілля» ВП ш. «Курахівська» № 369к від 01.10.1994, № 406 від 29.08.1994, № 75т від 30.08.1999 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» за професією гірник підземний; довідка № 533 від 20.12.2019 Відокремленого підрозділу Шахта «Курахівська» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, щодо окремих періодів роботи позивача за період з 09.08.1995 по 25.05.1997; довідка № 534 від 20.12.2019 Відокремленого підрозділу Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» про підземні виходи позивача за період з 09.08.1995 по 16.08.1995, за період з 12.09.1995 по 25.09.1995; довідка № 48 від 14.02.2020 Відокремленого підрозділу Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» про підземні виходи позивача за період з 21.10.1998 по 31.07.2000.

Суд зазначає, що у вказаних довідках про підтвердження наявного трудового стажу містяться відомості про відпустки позивача без збереження заробітної плати та прогул.

Крім того позивачем до суду надані документи, видані «організаціями», які розташовані на непідконтрольній українській владі територіях, а саме: копія довідки № 30 від 11.03.2020; копія довідки № 81 від 11.03.2020; довідка № 88 від 11.03.2020; довідка № 89 від 11.03.2020; довідка № 90 від 11.03.2020.

Відповідачем наданий витяг з ІКІС ПФУ: підсистеми призначення та виплати пенсії, а також копія індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма - ОК-5) від 28.02.2020, в якій відсутні відомості про сплату страхових внесків за періоди з 01.01.2010 по 31.12.2010 (за грудень 2010 року зазначена сума заробітку для нарахування, а за інші місяці в цьому періоді не зазначені) і з 01.12.2017 по 31.01.2020, за період люти 2020 року відсутні відомості про нарахування заробітної плати і сплату страхових внесків.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності відмови у призначенні пенсії у зв`язку з неврахуванням до пільгового стажу окремих періодів роботи позивача.

Частиною 1 і ч. 3 ст. 44 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 64 Закону № 1058-IV передбачено, що Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Приписами ч. 3 вказаної статті передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Підпунктом 2 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п. 4.2 і п. 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідачем до суду не надано доказів повідомлення позивача про необхідність подання додаткових документів, які б підтвердили пільговий стаж позивача.

Крім того, відповідно до абзац третього п. 4.1 розділу IV Порядку № 22-1 передбачено, що заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Отже, з наведених норм чинного законодавства випливає дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Проте, УПФУ не надано доказів того, що позивача було ознайомлено з переліком відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви, як це передбачено п. 4.1 розділу IV Порядку № 22-1.

Як було встановлено судом, після прийняття оскаржуваного рішення позивачем отримано довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній щодо спірних в цій справі періодів, які не подавалися до УПФУ.

З огляду на викладене суд вважає передвчасними висновки УПФУ про не зарахування періодів роботи з 25.11.1998 по 31.07.2002, з 03.12.2007 по 31.05.2010, з 01.01.2011 по 30.11.2017, з 01.08.2002 по 30.03.2007 до пільгового стажу.

Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частинами 1-3 ст. 24 Закону від 9 липня 2003 року № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника таких внесків.

Позивач у періоди з 01.01.2010 по 31.12.2010 (за грудень 2010 року зазначена сума заробітку для нарахування, а за інші місяці в цьому періоді не зазначені) і з 01.12.2017 по 31.01.2020, працював на Державному підприємстві «Селидіввугілля» (ВП «Шахта «Котляревська»), що підтверджується відповідними записами в копії трудової книжки.

Внаслідок невиконання роботодавцем позивача обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за окремі періоди роботи на вказаному підприємстві.

Позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення вказаних періодів роботи до страхового стажу за порушення, вчинене страхувальником, оскільки згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Наведене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, які наведені в постанові від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відмова в призначенні пенсії у зв`язку з несплатою страхувальником страхових внесків (єдиного внеску), є непропорційним втручанням держави в права позивача та порушує його право на своєчасне отримання пенсії в належному розмірі.

Щодо відсутності в формі ОК-5 від 28.02.2020 суми нарахованої заробітної плати за період з 01.02.2020 по 19.02.2020 суд зазначає, що, з огляду на встановлені законодавством строки подання звітності з єдиного внеску, відсутність цих відомостей не свідчить про незайнятість позивача.

Щодо можливості врахування документів, отриманих позивачем від закладів, що знаходяться на тимчасово не контрольованій владою території України, суд зазначає наступне.

Верховний Суд раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 02 жовтня 2018 року (справа № 569/14531/16-а) проаналізував положення статті 19 Конституції України, статей 3, 4, 9, 17, 18 Закону № 1207-VІІ, у розрізі міжнародних принципів закладених у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" в якому у 1971 році Міжнародний суд Організацій Об`єднаних Націй (далі - ООН) зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів", у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) згідно з якими: "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

Верховний Суд зазначив, що у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що можливо застосувати названі загальні принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на тимчасово не контрольованій владою території України, як доказів, оскільки неприйняття їх призведе до порушень і обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення в належному розмірі.

Суд не може задовольнити заявлені позивачем позовні вимоги в частині зобов`язання зарахувати до пільгового стажу періодів роботи з 25.11.1998 по 31.07.2002 і з 03.12.2007 по 19.02.2020, оскільки позивачем надані до суду документи, які не подавалися і оцінка яким не надавалася УПФУ.

Суд зазначає, що, з урахуванням повідомлених і підтверджених відповідними доказами обставин, суд позбавлений в межах цієї справи дослідити питання виконання всіх умов, визначених законодавством, для прийняття рішення про зобов`язання зарахувати наведені періоди роботи до пільгового стажу.

Тому суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку, призначення, індексації і перерахунку пенсій громадянам, та на свій розсуд зобов`язати відповідача здійснити зарахування наведених періодів роботи до пільгового стажу.

Належним способом захисту в цій частині буде зобов`язання УПФУ повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу і наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до квитанції № 48578420 від 25.03.2020 позивачем сплачено судовий збір за подання позову в загальному розмірі 840,80 грн.

Частинами 1 та 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 420,40 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 371, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Селидовського об`єднаного Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код: 41247274, 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Селидовського об`єднаного Пенсійного фонду України Донецької області від 28 лютого 2020 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 лютого 2020 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області суму судових витрат у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Повне рішення суду складено 6 травня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя К.О. Куденков