Справа № 322/320/20
Суддя: Шиш А. Б.
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 322/320/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2020 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Шиш А.Б.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Донецькій області Ковальова Ігоря Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції у Донецькій області лейтенанта поліції Ковальова І.О. в якому просив визнати незаконною та скасувати винесену ним постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2277684 від 21 березня 2020 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 255 гривень, та закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю події адміністративного правопорушення.

2.Позовні вимоги обґрунтовані тим, що його визнано винним в тому, що він 21 березня 2020 року, о 13 годині 01 хвилина, керуючи автомобілем AUDI А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 681 км. республіканської дороги Н-08, порушив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 31 км/год., рухався зі швидкістю 81 км/год., швидкість вимірювалася Trucam 000788, чим порушив п. 12.4 ПДР України - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год.). Як зазначав позивач, із вищезазначеною постановою він не згоден, вважає її незаконною і такою, що винесена з рядом суттєвих порушень, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Так, 21 березня 2020 року, близько 13 години 00 хвилин, він дійсно керував автомобілем AUDI А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Н-08. В с. Республіка Нікольського району Донецької області його було зупинено відповідачем, який повідомив, що він перевищив встановлену швидкість руху на 31 км/год., і що швидкість вимірювалася приладом Trucam. Він пояснив відповідачу, що вищевказане правопорушення він не вчиняв, надав, на його вимогу, документи на автомобіль та посвідчення водія, а також попрохав надати йому можливість скористатися правовою допомогою адвоката та надати для огляду сам пристрій Trucam, а також документи на нього. На його вказані клопотання інспектором було відмовлено, інспектор пішов до свого автомобіля, де виніс оскаржувану постанову. Після цього йому були повернуті документи, та повідомлено, що він може їхати далі. Таким чином відповідачем було складено незаконну постанову, факти, викладені в ній, не відповідають дійсності. Вказане у постанові правопорушення він не вчиняв. Інспектор, при винесенні постанови, не керувався жодним допустимим доказом, який би підтверджував його вину у скоєнні правопорушення. В порушення вимог ст. 279 КУпАП відповідачем, при винесенні постанови, не було роз`яснено йому його права та обов`язки, не було забезпечено можливість скористатися правовою допомогою захисника, не були вислухані його пояснення, не досліджувалися докази, не вирішувалися клопотання. Як вказував позивач, тільки дані факти вже можуть бути підставою для скасування постанови. На думку позивача винесена постанова також не відповідає також вимогам ст. 283 КУпАП, так як в ній не зазначено місце вчинення правопорушення, а саме назву населеного пункту, в якому він нібито порушив швидкісний режим. При цьому назва населеного пункту зазначена відповідачем у постанові лише в графі - "Місце розгляду справи".

3.Ухвалою судді від 31 березня 2020 року було відкрито провадження по даній справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

4.Відповідач, надав до суду відзив, в якому вказав, що під час несення служби на автомобільній дорозі загального користування державного значення Н-08 "Бориспіль - Дніпро - Запоріжжя - Маріуполь" на 681 км. (а саме с. Республіка) 21 березня 2020 року екіпажем "Чайка" за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCamLTI 20/20 (серійний номер ТС000788) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу AUDI А6, з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 81 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 31 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України, після чого на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" транспортний засіб було зупинено поліцейськими. Вказаний факт підтверджується фото та відео, на якому зафіксовано державний номерний знак вищезазначеного транспортного засобу, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту. Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю, щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Відповідно до п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Інспектор підійшов до водія автомобіля, представився належним чином, довів водію суть скоєного ним адміністративного правопорушення, запропонував йому пред`явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. ПДР України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ "Про Національну поліцію" та п. 2.4 "а" ПДР України. На вимогу поліцейського, щодо пред`явлення зазначених документів водія, яким виявився ОСОБА_1 , було виконано в повному обсязі. Врахувавши ст. 222 КУпАП, ст. 278 КУпАП, що до його компетенції належить розгляд адміністративної справи за порушення правил дорожнього руху, з`ясувавши всі обставини, які підлягають з`ясуванню під час розгляду адміністративної справи (ст. 280 КУпАП), оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), додержуючись вимог ст. 258 КУпАП, наказу 1395 від 07 листопада 2015 року "Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані це в автоматичному режимі", який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, роз`яснивши права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст. 268, 287 - 289, 307 - 308 КУпАП, Ковальов І.О. виніс відносно ОСОБА_1 постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП. За результатами розгляду адміністративної справи, керуючись положеннями ст. 33, 284 КУпАП, до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255 гривень, шляхом винесення постанови. Розглядаючи дану справу, співробітник патрульної поліції Донецької області діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Враховуючи викладене, наведені позивачем порушення з боку працівників поліції є недоведеними та спростованими. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Відповідно до інструкції виробника Laser Technologe Inc, США, використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 передбачає можливість використання даного приладу в автоматичному режимі, вказаний режим дозволяє автоматично фіксувати номерний знак та швидкість руху транспортного засобу. Відповідно до наведеної інструкції лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 може використовуватись як в мобільному так і в статичному положенні. Тобто поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Під час фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад автоматично здійснює фотографування транспортного засобу порушника. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ± 2 %. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м. до 1200 м. З відстані у 50 - 450 м. поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника. Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази поліції в суді в разі оскарження факту порушення. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але й в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення експертиз не є обов`язковим. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТгиСАМ", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05 квітня 2012 року № 437 затверджено перелік засобів вимірювальної техніки. До вказаного переліку було включено засіб вимірювальної техніки -"Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТгиСАМ", який на підставі вказаного наказу було зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12. На підставі вищевикладеного, 29 серпня 2012 року фірмі LaserTechnology, Inc., яка є виробником ТrиСАМ, було видано сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1- 2903-2012. Вищевказана процедура проведення державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки з подальшою реєстрацією таких типів вимірювальної техніки в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки була передбачена положеннями ЗУ "Про метрологію та метрологічну діяльність" від 11 лютого 1998 року № 113/98-ВР (втратив чинність 01 січня 2016 року) та іншими підзаконними нормативно-правовими актами, які наразі втратили чинність. Так, відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про метрологію та метрологічну діяльність" від 11 лютого 1998 року № 113/98-ВР, (втратив чинність 01 січня 2016 року) засоби вимірювальної техніки, призначені для серійного виробництва в Україні або для ввезення на територію України партіями, підлягають державним^ приймальним та контрольним випробуванням з метою затвердження типів цих засобів або контролю їх відповідності затвердженим типам і обов`язковим вимогам нормативних документів з метрології. Також, відповідно до п. 1.3 "Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки", затвердженого наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 19 лютого 2002 року № 100 (втратив чинність 14 червня 2016 року) сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки видаються на підставі позитивних результатів державних приймальних або державних контрольних випробувань засобів вимірювальної техніки іноземним виробником, засобів вимірювальної техніки або їхнім офіційним представником в Україні - для офіційного підтвердження затвердження типу засобів вимірювальної техніки і можливості їх ввезення на територію України. Тобто вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно вироблялися в Україні або ввозити на територію України. Саме на виконання вимог вищевказаних нормативно-правових актів, які наразі втратили чинність, і здійснювалися державні приймальні випробування приладу TruCAM з подальшою реєстрацією останнього в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки. Дійсно, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року № 1362 ТruСАМ був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. Виходячи з вищевказаних положень, у разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України. Однак, засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх із вказаного Державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Також необхідно зауважити, що відповідно до п. 3 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 липня 2016 року № 1161, який є чинним, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, унесені в установленому порядку до набрання чинності ЗУ "Про метрологію та метрологічну діяльність" до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювалося до 01 січня 2019 року. При цьому, прилад ТгиСАМ було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно, його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства. Наразі єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки. Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про метрологію та метрологічну діяльність" від 05 червня 2014 року № 1314-VI (набрав чинності 01 січня 2016 року) законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці. В свою чергу, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16642, виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 30 вересня 2019 року та чинного до 30 вересня 2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000788, є придатним до застосування. Новим законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність" від 05 червня 2014 року № 1314-VI (набрав чинності 01 січня 2016 року) не передбачено повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, такої процедури як "сертифікація" взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України. Для всіх законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, згідно наказу Мінекономрозвитку від 13 жовтня 2016 року № 1747 "Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями" встановлено міжповірочні інтервали. В тому числі це стосується вимірювачів швидкості руху транспортних засобів дистанційних, до яких відноситься і вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM. Міжповірочний інтервал для нього становить 1 рік. Можливість використання виробу ТruСАМ також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/-3008, який підтверджує правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності даних. Враховуючи вищевикладене, та з огляду на приписи чинного законодавства України, лазерні вимірювачі швидкості ТгиСАМ, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки .N 22-01/16642 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості ТгиСАМ до застосування. Таким чином, докази отримані з допомогою лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів ТгиСАМ LTI 20/20 № ТС000788 є належними та допустимими. Згідно ст. 258 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, запропоновано поставити підпис в графі про отримання копії документу, на що правопорушник відмовився, що підтверджується наявним відеозаписом зробленим нагрудним реєстратором патрульного на якому о 13 годині 18 хвилин 15 секунд позивач відмовляється отримувати копію постанови. Так само, зі змісту адміністративного позову, позивач не спростував той факт, що його права, передбачені ст. 268 КУпАП, йому інспектором були роз`яснені. Доводи позивача щодо позбавлення його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, безпідставні, оскільки від позивача не надходило жодних клопотань. Вказані обставини підтверджуються відеозаписом зробленим нагрудним реєстратором патрульного, на якому о 13 годині 10 хвилин 52 секунди позивач відмовляється від клопотань, також о 13 годині 05 хвилин 58 секунд позивача було ознайомлено з документами на прилад яким була виміряна швидкість руху транспортного засобу позивача. Як вбачається з постанови вона відповідає вищезазначеним приписам: в ній зазначено посадову особу, яка винесла постанову, дату розгляду справи; місце скоєння правопорушення, відомості про особу, що скоїла правопорушення, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення. Розглядаючи позовні вимоги позивача в частині визнання незаконними дій посадових осіб вважає, що місцевий загальний суд, як адміністративний не може задовольнити такі вимоги оскільки вони порушують норми процесуального законодавства виходячи з наступного. У зв`язку з прийняттям закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" із наступними змінами було викладено в новій редакції. Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. На підставі ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом вказаними цим законом. Відповідно до ст. 20 КАС України визначено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів. Вказана норма містить вичерпний перелік публічно-правових спорів віднесених до компетенції місцевого загального суду, як адміністративного. Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним. Разом з тим, особливості провадження по зазначеній категорії справ визначаються відповідно до вимог глави 11 КАС України. Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Відтак, вказана норма містить вичерпний перелік заходів які приймаються місцевим загальним судом, як адміністративним у справах про притягнення до адміністративної відповідальності та не містить у собі повноважень суду визнавати дії посадових осіб неправомірними. До аналогічного висновку прийшов і Донецький апеляційний адміністративний суд у справі 264/3019/18. Відповідно до ч. 3 ст. 21 КАС України якщо справа щодо однієї вимоги підсудна окружному адміністративному, а щодо іншої - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд. Так само згідно з п. 3.1.4 ЗУ "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI зі змінами визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, пункт збір становить - 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну на даний час сума збору становить 840 гривень 80 копійок. Згідно ч. 1 ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Позивач в адміністративному позові не надав доказів того, що він не порушував правил дорожнього руху. Враховуючи, що фактично позивачем були вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, що підтверджується доданими до справи доказами, вважає, що не має підстав для задоволення позову. Таким чином, зважаючи на викладене, вважає, що постанова серії ЕАК № 2277684 від 21 березня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною.

5.Вивчивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

6.Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2277684, від 21 березня 2020 року, винесеною інспектором Управління патрульної поліції в Донецькій області Ковальовим І.О. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу, в сумі 225 гривень 00 копійок.

7. ОСОБА_1 визнано винним у тому, що винним в тому, що він 21 березня 2020 року, о 13 годині 01 хвилина, керуючи автомобілем AUDI А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 681 км. республіканської дороги Н-08, порушив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 31 км/год., рухався зі швидкістю 81 км/год., швидкість вимірювалася Trucam 000788, чим порушив п. 12.4 ПДР України - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год.).

8. ОСОБА_1 заперечує факт вчинення ним вказаного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

9.Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

10.Статтею 268 КУпАП особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, надано право, зокрема, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

11.Позивачем, у встановленому законом порядку було доведено факт заявлення ним відповідачу клопотання про бажання скористатися юридичною допомогою адвоката, що було підтверджено наданим відповідачем відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (файл "" 13 година 07 хвилин 24 секунди), разом з тим відповідач, продовживши розгляд справи у відсутність адвоката, позивачу такої можливості не забезпечив.

12.На підставі вищевказаного суд дійшов до висновку, що відповідачем, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, було порушено право позивача на захист, що являється безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

13.Також суд зазначає, що зміст оскаржуваної постанови не в повній мірі відповідає вимогам законодавства.

14.Так, відповідно до пункту 2 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

15.Згідно ст. 283 КУпАП, постанова обов`язково повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

16.Позивача визнано винним у порушенні швидкісного режиму в населеному пункті.

17.Проте у оскаржуваній постанові не зазначено точного місця вчинення адміністративного правопорушення, а саме вказано назву населеного пункту (с. Республіка), назву дороги (Н-08), та кілометр дороги (681), але не назва району, а ні назва області, в межах яких було вчинене інкриміноване позивачу правопорушення, у оскаржуваній постанові не вказані.

18.Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);.

19.Враховуючи, що під час розгляду справи було порушено право особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, на захист, оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону щодо її змісту, суд дійшов до висновку про скасування оскаржуваної постанови та надіслання справи на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Донецькій області.

20.З огляду на викладене позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 5, 9, 243, 245, 257, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у Донецькій області лейтенанта поліції Ковальова Ігоря Олеговича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2277684 від 21 березня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення, у вигляді штрафу в сумі 255 гривень 00 копійок.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП надіслати на новий розгляд до Управління патрульної поліції у Донецькій області.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення складене 04 травня 2020 року.

Суддя А.Б.Шиш