Справа № 641/10285/16-а
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 р.Справа № 641/10285/16-а
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду клопотання ОСОБА_1 про витребування звіту про виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 та накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по справі № 641/10285/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Комінтернівському районі м. Харкова (далі - відповідач, УПФУ в Комінтернівському р-ні м. Харкова), в якому просив:

- визнати протиправними дії УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова при обчисленні середнього заробітку та розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ;

- зобов`язати УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова здійснити перерахунок середнього заробітку для обчислення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно з підпунктом «б» пункту 7 «Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації», затвердженого Постановою КМУ № 418 від 21.07.1992р., з застосуванням показника середньомісячної заробітної плати одного штатного працівника по економіці України в цілому за листопад 2015 року у розмірі 4498 грн. з урахуванням заробітку за 149 місяців роботи за періоди з грудня 1987 року по листопад 1992 року на підставі довідок про заробіток № 06 - 14/238 б від 24.11.2015 p., № 1539 від 25.12.2015 p., № К-98 від 20.04.2015р., та з 01 липня 2003 року по 30 вересня 2003 року, з 01 грудня 2004 року по 30 листопада 2009 року, а також з 01 січня 2011 року по 28 лютого 2013 року, - на підставі даних персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування із застосуванням щорічних коефіцієнтів зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, що визначені Постановою КМУ № 713 від 09.08.2005 року, а також перерахувати розмір пенсії з 14.12.2015 року у розмірі 75 % заробітку з врахуванням раніш проведених виплат;

- допустити постанову суду до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць з 14.12.2015 року по 13.01.2016 року;

- відшкодувати ОСОБА_1 судові витрати у розмірі судового збору 551,20 грн.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.02.2017 відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду, позивачем було подано апеляційну скаргу.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Комінтернівського районного суду від 28.02.2017 року по справі 641/10285/16-а скасовано.

Ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова щодо обчислення середнього заробітку та розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Зобов`язано Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок середнього заробітку для обчислення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно з ч. 3 ст. 53 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та підпунктом "б" п.7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №418 від 21.07.1992 з 14 грудня 2015 року та провести виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовлено.

11.02.2020 ОСОБА_1 подано до Другого апеляційного адміністративного суду клопотання про витребування звіту про виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 та накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за невиконання зазначеної постанови.

В обґрунтування поданого клопотання позивач зазначає, що 12.05.2017 було відкрите виконавче провадження № 53896514.

В свою чергу, Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова ввело державного виконавця в оману про те, що нібито вищезазначену постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 виконано в повному обсязі шляхом видачі розпорядження № 852337 від 05.05.2017, на підставі чого державний виконавець 12.06.18 помилково закрив виконавче провадження.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.04.19 по справі № 641/4967/18 було скасовано вищезазначену постанову державного виконавця від 12.06.18.

Позивача Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова також ввело в оману про те, що нібито вищезазначену постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 виконано розпорядженням від 10.12.17, а тому позивач, в порядку ст. 383 КАС України, оскаржував зазначене розпорядження від 10.12.17.

В свою чергу, ухвалою Комінтернівського районного суду від 20.05.19 у задоволенні заяви позивача відмовлено, оскільки матеріалами справи не підтверджено та в ході розгляду справи не встановлено наявності розпорядження Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, виданого 10.12.2017 на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 у справі № 641/10285/16-а.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 628 від 22.08.2018 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Ухвалою Комінтернівського районного суду від 04.10.19 здійснено заміну боржника -Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа по адміністративній справі № 641/10285/16-а.

04.11.2019 державний виконавець направив вимогу, отриману боржником 05.11.2019, в якій вимагав від боржника негайно повідомити про виконання рішення суду від 24.04.2017 та надати належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують виконання судового рішення в повному обсязі, та у разі невиконання в повному обсязі рішення суду повідомити державного виконавця про вжиті заходи та надати підтверджуючі документи.

Проте, протягом тривалого часу - майже три місяці, боржником (правонаступником) не було надано ніякої інформації щодо виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.17. Розмір пенсії позивача не змінився, будь - якої інформації на вимогу державного виконавця не надано, через що державний виконавець (після спливу 2-х місяців після вручення вимоги) постановою від 08.01.2020 на боржника наклав штраф у розмірі 5100 грн.

24.01.2020 позивач письмово звернувся до начальника Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області Ачкасова В.М. з проханням невідкладно повідомити, які заходи вжито для виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 та на підтвердження надати копію розпорядження.

На даний час на чисельні звернення позивача будь-якої відповіді не надано.

26.03.2020 до суду апеляційної інстанції надійшли додаткові письмові пояснення позивача щодо поданого ним клопотання про витребування звіту щодо виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.17, в яких він вказує, що після подачі ним 11.02.2020 зазначеного клопотання, від державного виконавця він отримав копію листа від 06.02.2020 № 1210/03.27-20, в якому боржник посилається на те, що нібито судове рішення від 24.04.2017 виконане розпорядженням від 17.05.2017.

Зазначене розпорядження від 17.05.2017 базується на окремому розрахунку заробітку, в якому відповідач не застосував (виключив з розрахунку) заробітну плату за період роботи позивача на ХДАВП з листопада 2004 по березень 2013 та в розрахунок включив період з 01 січня 1987 по 31 грудня 1991 (тобто за період до 01.01.1992) з щомісячними нульовими показниками.

Боржник державному виконавцю вже в четвертий раз надав копію вищезазначеного, не введеного в дію, розпорядження від 17.05.2017 з розрахунком заробітку.

Після першого подання це розпорядження позивач оскаржував в окремому позовному провадженні по справі № 641/7055/17, де постановою Комінтернівського районного суду від 07.11.2017 відповідача було зобов`язано здійснити з 14.12.2015 перерахунок заробітку для обчислення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до п. 7 «Порядку призначення та виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації» по заробітній платі за 86 місяців за періоди з грудня 2004 року по листопад 2009 року та з січня 2011 року по лютий 2013 року, з щорічним 1 березня застосуванням коефіцієнтів зростання середнього заробітної плати в галузях економіки України, а також перерахувати з 14.12.2015 пенсію в розмірі 75 відсотків від заробітку з врахуванням раніше проведених виплат.

При негайному виконанні цього судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідач проводив перерахунок заробітку позивача по 86 місяцям роботи з грудня 2004 по лютий 2013 та розпорядженням № 852337 від 27.11.2017 розмір пенсії позивача було збільшено з 4182 грн. до 5971 грн.

Проте, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.01.2018 вказане судове рішення від 07.11.2017 скасоване через те, що дані вимоги розглядалися в позовному провадженні, а не в порядку судового контролю за статтями 382-383 КАС України, чим позивачу було роз`яснено порядок оскарження дій боржника, з приводу чого він і подав це клопотання.

На думку позивача, боржник помилково вважає, що в разі, якщо постанову Комінтернівського районного суду від 07.11.2017 скасовано, то нібито він не має права проводити аналогічні обчислення, не розуміючи при цьому, що те судове рішення скасовано не по суті, а через те, що дане питання розглядалось не в порядку судового контролю.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав вимоги свого клопотання.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подав до суду відзив на клопотання про встановлення судового контролю, в якому зазначає, що судовий контроль за виконанням судового рішення встановлюється судом саме при вирішенні справи по суті.

Також, вказує, що судом під час розгляду справи № 641/7055/17 встановлено, що розпорядження від 17.05.2017 та протокольне рішення від 17.07.2017 щодо перерахунку пенсії позивачу були прийняті управлінням саме на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 по справі № 641/10285/16-а, яка є обов`язковою до виконання на всій території України.

Отже, суд апеляційної інстанції фактично встановив, що розпорядження управління та протокольне рішення є цілком законним та відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того, під час розгляду справи встановлено, що позивач не звертався до управління із заявою про проведення перерахунку заробітку для обчислення пенсії за вислугу років відповідно до п. 7 "Порядку призначення та виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації" по заробітній платі за 86 місяців за періоди з грудня 2004 року по листопад 2009 року та з січня 2011 року по лютий 2013 року, з щорічним 1 березня застосуванням коефіцієнтів зростання середнього заробітної плати в галузях економіки України, а також перерахувати з 14.12.2015 року пенсію в розмірі 75 відсотків від заробітку з врахуванням раніше проведених виплат, в зв`язку з чим не приймалося вмотивованого рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії з зазначених підстав.

Така ж сама позиція була викладена у постанові Харківського апеляційного адміністративного суду № 641/10285/16-а, в якій зазначено, що вимоги позивача щодо зобов`язання управління здійснити перерахунок середнього заробітку для обчислення пенсії за вислугу років є передчасними, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, представник ГУ ПФУ в Харківській області зазначає, що під час розгляду даної справи триває примусове виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 у справі № 641/10285/16-а за ВП № 53896514.

Також, зауважує, що відмови у проведенні перерахунку пенсії на підставі вказаного судового рішення від 24.04.2017 року не було, будь - якого рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії позивачу на підставі рішення суду матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене вище, докази які містяться в матеріалах справи, а також факт того, що позивач постійно та своєчасно отримує призначену йому пенсію, призначену на виконання судового рішення, вважає, що заявлене клопотання позивача є необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання про витребування звіту про виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 та накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за невиконання зазначеної постанови не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією й законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити на те, що Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Колегія суддів зауважує на те, що накладення штрафу є заходом, який повинен застосовуватись до порушника, коли всі можливі способи впливу на його поведінку у спірних правовідносинах були застосовані, і порушник, незважаючи на вказане, продовжує ухилення від виконання судового рішення.

Згідно з частиною 6 ст. 246 КАС України, у разі необхідності в резолютивній частині рішення вказується, зокрема, порядок і строк виконання рішення. При цьому, слід зазначити, що порядок виконання судових рішень в адміністративних справах регламентовано ст. 372 КАС України, відповідно до якої спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому рішенні. При цьому, визначення порядку виконання рішень не є тотожним поняттю встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ст. 382 КАС України не містить жодних застережень стосовно неможливості суду встановлювати судовий контроль після ухвалення рішення у справі, а тому є помилковими висновки представника ГУ ПФУ в Харківській області про те, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суду суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття рішення у справі.

В свою чергу, з аналізу норм статті 382 КАС України слідує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд. Таким чином, процесуальні дії, визначені ст. 382 КАС України, є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Вказана позиція підтверджена висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 31.07.2018 року у справі № 235/7638/16-а.

Окрім того, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06.05.2019 по справі №826/9960/15 зазначено, що застосування правового інституту подачі звіту є правом суду.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (ч.8 ст.382 КАС України).

Отже, законодавець розмежував види судового контролю за виконанням судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Так, в ході розгляду клопотання позивача встановлено, що на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 був виданий виконавчий лист.

12.05.2017 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження № 53896514.

12.06.2018 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області закінчено виконавче провадження у зв`язку із повідомленням боржника № 3647/48-06 від 31.05.2017 та № 5373/48-06 від 23.06.2017 про те, що судове рішення виконано фактично та у повному обсязі згідно із виконавчим документом.

Позивач не погодився з постановою державного виконавця від 12.06.2018 про закінчення виконавчого провадження та оскаржив її до суду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019 у справі № 641/4967/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа: Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова про скасування постанови державного виконавця та визнання дій протиправними було задоволено; скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Шинделя В.А. про закінчення виконавчого провадження від 12.06.2018 року ВП №53896514.

Додатковою постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2019 у справі № 641/4967/18 відмовлено у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про повернення виконавчого листа № 641/10285/16-а, виданого Харківським апеляційним адміністративним судом 04.05.2017 року, до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

04.11.2019 державний виконавець направив вимогу, отриману боржником 05.11.2019, в якій вимагав від боржника негайно повідомити про виконання рішення суду від 24.04.2017 та надати належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують виконання судового рішення в повному обсязі, та у разі невиконання в повному обсязі рішення суду повідомити державного виконавця про вжиті заходи та надати підтверджуючі документи.

Проте, будь - якої інформації на вимогу державного виконавця не надано, через що державний виконавець постановою від 08.01.2020 на боржника наклав штраф у розмірі 5100 грн.

Отже, колегія суддів зауважує, що на час розгляду даного клопотання триває примусове виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 у справі № 641/10285/16-а (на теперішній час не прийнято рішення про зупинення чи закінчення виконавчого провадження) за іншою процедурою і позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження".

Таким чином, наразі немає підстав вважати, що постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 не буде виконана.

Клопотання ОСОБА_1 зводиться в цілому до протиправності дій відповідача щодо невиконання рішення суду, проте, колегія суддів зауважує на тому, що в даному випадку підстав для застосування саме ст. 382 КАС України немає.

В свою чергу, колегія суддів наголошує, що саме з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч. 1 ст.383 КАС України).

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Щодо вимог в частині накладення на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області штрафу за наслідками розгляду звіту управління або в разі неподання такого звіту встановити новий строк подання звіту, колегія суддів зазначає таке.

Приписами ч. 2 ст. 382 КАС України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу вказаної вище норми КАС України вбачається, що питання про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу можливе лише за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту.

Таким чином, враховуючи відсутність підстав для зобов`язання начальника Головного управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області надати звіт до суду про виконання судового рішення, відповідно і питання про накладення штрафу згідно з положеннями ч.2 ст. 382 КАС України не підлягає задоволенню, оскільки приписи вказаної статті КАС України містять чітку імперативну норму щодо підстав для застосування такого заходу судового контролю (накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу), а саме за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання позивача щодо витребування звіту про виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 та накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за невиконання зазначеної постанови.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 287, 321, 325, 328, 382, 383 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про витребування звіту про виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 та накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за невиконання постанови по справі № 641/10285/16-а - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Зеленський В.В. Чалий І.С.

Повний текст ухвали виготовлений 04.05.2020 року