Справа № 160/3605/20
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2020 року Справа № 160/3605/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/3605/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа: Вільногірський міський відділ державної виконавчої служби південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування вимоги від 09.08.2019 року №Ф-1567-55/У,-
1. 02.04.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа: Вільногірський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому позивач, просить суд:
- визнати протиправною та скасувати заявлену відповідачем щодо позивача вимогу від 09.08.2019 року №Ф-1567-55/У про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 23 785,08 гривень.
2. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 02.04.2020 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
3. Одночасно із позовною заявою позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить:
- зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - вимоги від 09.08.2019 №Ф-1567-55/У, виданої Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, до дати набрання рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Вільногірський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування заявленої Відповідачем щодо Позивача вимоги від 09.08.2019 №Ф-1567-55/У про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 23 785,08 грн. законної сили.
5. Ухвалою суду від 02.04.2020 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа: Вільногірський міський відділ державної виконавчої служби південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування вимоги від 09.08.2019 року №Ф-1567-55/У, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративний справі №160/3605/20 та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін в порядку положень ст.262 КАС України.
6. Також, ухвалою суду від 02.04.2020 року було витребувано у відповідача належним чином завірені копії таких документів:
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2019 року №Ф-1567-55/У Головного управління ДПС у Дніпропетровській області;
- докази відправлення позивачу вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2019 року №Ф-1567-55/У;
- докази отримання позивачем вищевказаної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2019 року №Ф-1567-55/У;
- відомості (інформацію) чи є позивач платником ЄСВ, станом на 28.11.2019 року;
- докази здійснення позивачем підприємницької діяльності станом на 28.11.2019 року;
- відомості (інформацію) чи перебуває позивач у спірний період у трудових відносинах з Вільногірським гірничо-металургійним комбінатом та інші наявні докази щодо суті спору.
7. 22.04.2020 року від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов з додатками та доказами направлення позивачу, а також із витребуваними судом доказами по справі.
8. За приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
9. Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
10. У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
11. Отже, рішення у цій справі приймається судом 30.04.2020 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
12. У позовній заяві, позивач зазначив про те, що 23 березня 2020 року від свого роботодавця вона дізналася про надходження на його адресу постанови Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.03.2020 року (ВП №61074482).
13. Цю постанову Вільногірським міським відділом державної виконавчої служби південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1567-55/У виданої 09.08.2019 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
15. Однак, на думку позивача, зазначена вимога відповідача є протиправною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України, з огляду на таке.
16. Позивач вказала, що дійсно зареєстрована, як фізична особа-підприємець, однак, з 1994 року, вона має постійне місце роботи - Вільногірський гірничо-металургійних комбінат (актуальна назва - філія «ВГМК» АТ «ОГХК»), на якому вона офіційно працевлаштована, де їй нараховується та виплачується заробітна платня, з якої, у відповідності до вимог чинного законодавства України, роботодавцем утримуються та спрямовуються до відповідних бюджетів встановлені податки та збори, в тому числі і ЄСВ, як з найманого працівника, що також підтверджується довідкою з місця роботи та копією трудової книжки.
17. Отже, на думку позивача, вона не є страхувальником в статусі фізичної особи-підприємця, одночасно, вона є застрахованою особою, та обов`язок по нарахуванню та сплаті єдиного внеску покладається на її роботодавця.
18. Таким чином, позивач вважає, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1567-55/у від 09.08.2019 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим вона звернулася до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
19. Відповідач позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову.
20. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив про те, що оскаржувана вимога є правомірною, та такою, що винесена відповідно до вимог діючого законодавства.
21. Відповідач вказав, що 17.08.2004 року позивача було взято на облік у контролюючому органі як фізичну-особу підприємця.
22. Відповідно до відомостей з ЄДР, позивач не перебуває у стані припинення підприємницької діяльності.
23. Таким чином, з 17.08.2004 року позивач перебуває на обліку у ГУ ДПС у Дніпропетровській області, як фізична особа - підприємець.
24. За спірний період позивач не подавала будь-якої звітності та перебувала на загальній системі оподаткування.
25. Згідно із п. 4 ч.1 ст.4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи -підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
26. Згідно п. 2, 3 ч.1 ст.7 Закону №2464 єдиний внесок нараховується для платників зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що піддягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
27. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
28. Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
29. Враховуючи зазначені зміни у статті 7 Закону №2464, починаючи з 01.01.2017 року, у разі якщо ФОП, які застосовують загальну систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність, не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування ЄВ, встановленої Законом №2464. При цьому сума ЄВ не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
30. Згідно з абз. 3 ч.8 ст. 9 Закону № 2464, строк сплати єдиного внеску для фізичних осіб - підприємців на загальній системі оподаткування за 2017 рік, до 10 лютого наступного року, тобто 09.02.2018 року.
31. На підставі вищенаведеного, 09.02.2018 року автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці платника єдиного внеску фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 у сумі 8448,00 грн. (мінімальна заробітна плата 2017 року 3200,00 х 22 відсотки = 704 грн. в місяць) як приватному підприємцю на загальній системі оподаткування.
32. Також, вказали, що згідно з абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону №2464, (в редакції з 01.01.2018 року), фізичні особи-підприємці, які застосовують загальну систему оподаткування, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а також члени фермерських господарств зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
33. Відповідача був наданий детальний розрахунок боргу щодо оскаржуваної вимоги.
34. Так, згідно вказаного розрахунку, вимога №Ф-1567-55 09.08.2019 року включає нарахування:
- за 2017 рік по строку 09.02.2018 року за звітний рік в сумі 8448 гривень;
- за 1 квартал 2018 року по строку 19.04.2018 року - 2457,18 грн. (мінімальна заробітна плата 2018 року 3723,00 х 22 відсотки = 819,06 грн. в місяць, за 3 місяці відповідно 2457,18 гривень);
- за 2 квартал 2018 року по строку 19.07.2018 року - 2457,18 гривень;
- за 3 квартал 2018 року по строку 19.10.2018 року - 2457,18 гривень;
- за 4 квартал 2018 року по строку 21.01.2019 року - 2457,18 гривень;
- за 1 квартал 2019 року по строку 19.04.2019 року - 2754,18 грн. (мінімальна заробітна плата 2019 року 4173 х 22 відсотки = 918,06 грн. в місяць, за 3 місяці відповідно 2754,18 гривень);
- за 2 квартал 2019 року по строку 19.07.2019 року - 2754,18 гривень;
- за 3 квартал 2019 року по строку 21.10.2019 року - 2754,18 гривень.
37. На думку контролюючого органу, позивачем не наведено обґрунтованих підстав для звільнення від сплати сум нарахованого єдиного внеску, у зв`язку і чим просили у задоволенні позовних вимог відмовити.
ІV. ДОВОДИ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ
38. Ухвалою суду від 02.04.2020 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративний справі №160/3605/20 та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін в порядку положень ст.262 КАС України.
39. Цією ж ухвалою третій особі було запропоновано надати до суду письмові пояснення по справі.
40. Вказана ухвала суду від 02.04.2020 року разом із копією позовної заяви та додатками до неї була отримана третьою особою, що також підтверджується матеріалами справи, проте, письмових пояснень до суду третя особа так і не надала.
V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
41. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з квітня 1999 року перебуває на обліку як платник єдиного внеску за видом діяльності по КВЕД 52.62.0 роздрібна торгівля з лотків та на ринках.
42. Відповідно до наказу №692 від 01.09.1994 року позивач прийнята на роботу в будівельне управління №3, маляром за другим розрядом до Вільногірського державного гірничо-металургійного комбінату (наразі філія «ВГМК» АТ «ОГХК»).
43. Згідно наказу №500 від 10.11.2015 року позивача переведено ревізором першої категорії у ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія».
44. Згідно матеріалів справи, позивач, починаючи з 1994 року та фактично по день подання цієї позовної заяви працювала у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті (наразі філія «ВГМК» АТ «ОГХК»).
45. Вищевказане також підтверджується трудовою книжкою позивача, ОСОБА_1 НОМЕР_1 , копія якої наявна в матеріалах справи.
46. Згідно довідки про доходи №657 від 10.03.2020 року, виданою АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», у період з січня 2019 року по грудень 2019 року позивач дійсно працювала на підприємстві Філія «ВГМК» АТ «ОГХК».
47. Також, згідно цієї довідки від 10.03.2020 року, з січня 2019 року по грудень 2019 року, роботодавцем позивача сплачувалися страхові внески.
51. Вимогу було направлено на зареєстровану адресу позивача поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням.
52. Згідно карток особового рахунку за 2017-2019 роки позивачу нараховано суми єдиного внеску:
- за 2017 рік по строку 09.02.2018 року за звітний рік в сумі 8448 гривень;
- за 1 квартал 2018 року по строку 19.04.2018 року - 2457,18 грн.( мінімальна заробітна плата 2018 року 3723,00 х 22 відсотки = 819,06 грн. в місяць, за 3 місяці відповідно 2457,18 гривень);
- за 2 квартал 2018 року по строку 19.07.2018 року - 2457,18 гривень;
- за 3 квартал 2018 року по строку 19.10.2018 року - 2457,18 гривень;
- за 4 квартал 2018 року по строку 21.01.2019 -2457,18 гривень;
- за 1 квартал 2019 року по строку 19.04.2019 року - 2754,18 грн. (мінімальна заробітна плата 2019 року 4173 х 22 відсотки = 918,06 грн. в місяць, за 3 місяці відповідно 2754,18 гривень);
- за 2 квартал 2019 року по строку 19.07.2019 року - 2754,18 гривень;
- за 3 квартал 2019 року по строку 21.10.2019 року - 2754,18 гривень.
54. Відтак, з урахуванням вищенаведеного, на підставі наявних даних ГУ ДПС у Дніпропетровській області була сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2019 року №Ф-1567-55/У, з призначенням платежу «погашення заборгованості з ЄСВ».
56. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам слід зазначити про таке.
VІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
57. При вирішенні спору суд виходить із того, що спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).
58. Відповідно до ст. 1 Закону № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
59. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
60. Як передбачено нормою ч. 12 ст. 9 Закону № 2464-VI, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
61. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
62. Відповідно до положень ч. 4 ст. 6 Закону № 2464-VI, у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем.
63. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
64. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
65. Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI).
66. Крім того, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 9 Закону № 2464-VI).
67. Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
VІІ. ОЦІНКА СУДУ
68. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 з квітня 1999 року перебуває на обліку як платник єдиного внеску за видом діяльності по КВЕД 52.62.0 роздрібна торгівля з лотків та на ринках.
69. Згідно трудової книжки позивача, з 1994 року та фактично по день подання цієї позовної заяви вона працювала на Вільногірському гірничо-металургійному комбінаті (наразі філія «ВГМК» АТ «ОГХК»), що також підтверджується копією трудової книжки позивача та довідкою цього товариства №657 від 10.03.2020 року.
70. При цьому, згідно довідки про доходи №657 від 10.03.2020 року, виданою АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», видно, що у період з січня 2019 року по грудень 2019 року, роботодавцем позивача сплачувались страхові внески, що також не спростовано відповідачем.
71. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
72. Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
73. При цьому, п.п. 14.1.195 п. 14.1 ст. 14 ПК України дано визначення поняттю «працівник» - це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.
74. Наведене правове врегулювання дає підстави для висновку, що, з урахуванням особливостей форми діяльності осіб, що зареєстровані як фізичні особи-підприємці, проте фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та доходи не отримують, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.
75. З огляду на предмет спору у цій справі та вищевикладені висновки, шляхом системного тлумачення наведених норм права, суд зазначає, що особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. У іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.
76. Інше тлумачення норм Закону № 2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДПС і зареєстровані як фізичні особи-підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.
77. Така ж правова позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 04.12.2019 року по справі № 440/2149/19.
78. Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
80. Отже, з урахуванням вищевикладеного позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа: Вільногірський міський відділ державної виконавчої служби південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування вимоги від 09.08.2019 року №Ф-1567-55/У, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
81. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
82. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
83. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
87. Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
88. Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
89. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
90. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що контролюючим органом не було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірності нарахування ЄСВ в подвійному розмірі, позивачу ОСОБА_1 .
92. Щодо розплоду судових витрат.
93. Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
94. Враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви позивача, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 840,80 гривень.
95. Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
96. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа: Вільногірський міський відділ державної виконавчої служби південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування вимоги від 09.08.2019 року №Ф-1567-55/У - задовольнити.
98. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840,80 гривень.
99. Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_2 ).
102. Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
103. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
104. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
105. Відповідно до п.3 розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
106. Повний текст судового рішення складено 30.04.2020 року.
Суддя В.В Ільков