Справа № 440/2176/20
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 травня 2020 рокум. ПолтаваСправа №440/2176/20

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновський І.Г., ознайомившись з матеріалами позову Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області до Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області до Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", у якому позивач просив:

зобов`язати Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" з 01 червня 2019 року застосовувати тарифи, встановлені на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13 листопада 2018 року №1396 в розмірах: 11,892 грн з ПДВ за 1 куб. м. води: 10,368 грн з ПДВ за 1 куб. м. стоків;

зобов`язати Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" зменшити заборгованість споживачам на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення зайво нараховану за червень 2019 року - грудень 2019 року за суму 3622718,64 грн.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

За змістом пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з частиною четвертою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до частини п`ятої статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень, звертаючись до адміністративного суду з позовом, має навести у позовній заяві посилання на норму закону, якою передбачено право на таке звернення.

Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області у якості підстави для звернення до адміністративного суду з цим позовом посилається на приписи частини сьомої статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

При цьому з повідомлених ініціатором звернення фактичних обставин справи суд встановив, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", за результатами якої складений акт №01. Згадані в такому акті порушення, за твердженням позивача, полягали у неправомірному застосуванні відповідачем тарифу на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що призвело до отримання підприємством необґрунтованої виручки.

Суд зауважує, що в силу положень частини сьомої статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Таким чином, право на звернення до адміністративного суду за результатами заходу державного нагляду (контролю) у суб`єкта владних повноважень виникає виключно у разі наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктом господарювання.

Проте, предметом даного спору не є застосування до відповідача заходів державного нагляду (контролю) шляхом повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктом господарювання.

А тому, посилання позивача на наведені вище положення частини сьомої статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" у якості обґрунтування підстави для звернення до суду з цим позовом є надуманими та відхиляються судом.

У рамках даного спору позивач посилається на невиконання відповідачем вимог припису Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 24.01.2020 №02 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, а прохальна частина позовної заяви фактично є тотожною вимогам даного припису.

Суд враховує, що за змістом статті 18 Закону України "Про ціни і ціноутворення" уповноважені органи мають право: проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 20 названого Закону до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій - штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, частинами другою та третьою цієї статті визначено, що суми адміністративно-господарських санкцій зараховуються до державного бюджету. Сума необґрунтованої виручки, одержаної суб`єктами господарювання, які на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача, повертається споживачам. Порядок стягнення сум адміністративно-господарських санкцій, передбачених цією статтею, визначається Господарським кодексом України.

Отже, невиконання суб`єктом господарювання вимог припису контролюючого органу з питань застосування державних регульованих цін є підставою для притягнення такого суб`єкта до відповідальності шляхом накладення адміністративно-господарських санкцій.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що позовна заява Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області не відповідає згаданим вище положенням пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України, оскільки не містить обґрунтування підстави для звернення суб`єкта владних повноважень до адміністративного суду з цим позовом.

Також, згідно з ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції від 03.10.2017 визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

На виконання вказаних вимог позивачем додано до позову платіжні доручення від 24.03.2020 № 34 та № 35, відповідно до кожного з яких позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн відповідно.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Перевіривши зарахування судового збору у розмірі 4204,00 грн до спеціального фонду Державного бюджету України згідно наданих позивачем платіжних доручень, суд не встановив такого зарахування.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 160, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області до Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" про зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви упродовж десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки можуть бути усунені шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду:

заяви з обґрунтуванням підстав для звернення суб`єкта владних повноважень до адміністративного суду з цим позовом;

доказів на підтвердження зарахування судового збору, сплаченого згідно платіжних доручень від 24.03.2020 № 34 та № 35, у розмірі 4204,00 грн до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-ІХ, визначений у цій ухвалі суду строк для усунення недоліків позовної заяви продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Попередити позивача, що в разі не усунення недоліків позовної заяви її буде повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати ініціатору звернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та окремо не оскаржується.

Суддя І.Г.Ясиновський