Справа № 635/8383/19
Суддя: Шинкарчук Я. А.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/8383/19
Провадження № 2-а/635/13/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Шинкарчука Я.А.,

за участю секретаря судового засідання - Желізової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 Управління патрульної поліції в Херсонській області капралу поліції Баб`єва Максима Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

11 листопада 2019 року адвокат Поліщук Денис Вікторович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся через засоби поштового зв`язку до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до поліцейського роти № 2 Управління патрульної поліції в Херсонській області капралу поліції Баб`єва Максима Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позовна заява мотивована тим, що 31 жовтня 2019 року відповідачем винесено поставу серії ЕАК № 1691872 щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, яка на думку останнього є незаконною і необґрунтованою, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню. Так, у даній постанові вказано, що ОСОБА_1 31 жовтня 2019 року о 20 годині 20 хвилин на автодорозі М - 14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ 500М, керуючи транспортним засобом TGA 18.480 д.н.з. НОМЕР_1 перевозив великоваговий вантаж, маса якого склала на другу вісь 12450 кг, квитанція 51319, чим порушив п.2.55 ПДР - порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних, великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями або залізничними проїздами. Разом з тим, всупереч вимогам ст. 283 КУпАП при винесенні постанови відповідачем допущено ряд порушень, зокрема, постанова про адміністративне правопорушення повинна містити зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, у той час, як поліцейський наклав адміністративне стягнення на особу, відповідальність за яке не встановлена вимогам КУпАП, а саме ст. 132 - 1 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення не містить жодних доказів, які б підтверджували факт правопорушення. У графі «До постанови додається» відсутні будь - які посилання на докази, на підставі яких, поліцейський Управління патрульної поліції в Херсонській області капрал полції Баб`єв М.М. дійшов висновку, що водій перевозив великоваговий вантаж маса якого склала на другу вісь 12450 кг. З урахуванням зазначеного представник позивача вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАК № 1691872 від 31.10.2019 не відповідає вищезазначеним вимогам чинного законодавства України щодо її змісту, тобто не містить обов`язкових реквізитів, визначених ст. 283 КУпАП.

Отже, пред`явлене ОСОБА_1 обвинувачення ґрунтується на припущеннях, а не на конкретних доказах, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України.

Крім того, зазначена постанова винесена з ігноруванням процедури розгляду щодо всебічності, повноти і об`єктивності розгляду справи. Відповідачем не дотримано процедури розгляду справи. Зазначені обставини змусили ОСОБА_1 звернутися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 листопада 2019 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для виправлення недоліків. У визначений судом строк зазначені недоліки виправлені.

На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 28 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

08 січня 2020 року представник відповідача - Павлюк А.О., надав відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки факт вчинення адміністративного правопорушення за ст. 132-1 КУпАП притягуваню особою, підтверджується квитанцією № 51319 від 31.10.2019 (на квитанцію № 51319 Відповідач посилається у п. 6 оскаржуваної постанови) та з якої вбачається перевантаження на одиночну вісь (Ось2).

30 січня 2020 року представник позивача - адвокат Поліщук Денис Вікторович надав відповідь на відзив, яким просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, оскільки у постанові не зазначено нормативного акту (норми статті), що передбачає відповідальність за таке правопорушення, постанова не містить доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Надана Відповідачем, у відзиві на адміністративний позов, квитанція № 51319 від 31.10.2019 не є належним та допустимим доказом, оскільки суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені ним в основну оскаржуваного рішення (ч. 2 ст. 77 КАС України). Враховуючи те, що у Графі «До постанови додаються» відсутні будь - які відомості щодо долучення до даної постанови про накладення адміністративного стягнення від 31.10.2019 копії квитанції № 51319 від 31.10.2019, відповідач не може використовувати дану квитанцію як доказ у даній справі. Крім того, завантажений транспортний засіб мав масу 39040 т, що підтверджується ТТН № 304365 від 29.10.2019 та не перевищує граничну масу транспортного засобу в 40т, встановлену п. 22.5 ПДР України. Вид пакування - наливом.

Позивач, його представник і відповідач у судове засідання не з`явилися про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача Соловея А.А. - адвокат Поліщук Д. В. подав заяву згідно якої просить, розглянути справу за їх відсутністю, позовні вимоги підтримує.

Відповідач причини неявки в судове засідання не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи до суду не надав.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи, відповідно до частини 1 ст. 205 КАС України, тому відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 5 КАС України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.1. Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАК № 1691872 від 31 жовтня 2019 року, винесеною поліцейським роти № 2 Управління патрульної поліції в Херсонській області капралом поліції Баб`євим Максимом Михайловичем накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення останнім ст. 132-1 КУпАП. Відповідно до даної постанови, ОСОБА_1 31 жовтня 2019 року о 20 годині 20 хвилин на автодорозі М - 14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ 500М, керуючи транспортним засобом TGA 18.480 д.н.з. НОМЕР_1 перевозив великоваговий вантаж, маса якого склала на другу вісь 12450 кг, квитанція 51319, чим порушив п.2.55 ПДР - порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних, великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями або залізничними проїздами.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Дії позивача кваліфіковано за ст.132-1 КУпАП. Частиною 1 ст. 132-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За частиною 2 ст. 132-1 КУпАП настає адміністративна відповідальність за Порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%.

Примітка. Дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною другою цієї статті, є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Підставою для звільнення від відповідальності є наявність у суб`єкта правопорушення дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 132-1 цього Кодексу, несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

У разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, до відзиву на позовну заяву в обґрунтування законності винесеної ним постанови та застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого ст.132-1 КУпАП, долучена копія квитанції (зважування) № 51319.

Отже, у матеріалах справи міститься лише постанова у справі про адміністративне правопорушення від 31 жовтня 2019 року та копія квитанції (зважування) № 51319, за якими позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Між тим, в оскаржуваній постанові не вказано частину статті 132-1 КУпАП, якою передбачено відповідальність за вчинення дій, які ставляться у вину позивачу, відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі "Алене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням зазначеного, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідачем не доведено та не підтверджено належними доказами факту вчинення позивачем правопорушення, та як наслідок, не доведено факту порушення позивачем правил дорожнього руху.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, нормами статті 286 КАС України визначено вичерпний перелік судових рішень, які суд першої інстанції може приймати у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Оцінку іншим доводам позивача суд не наводить, як таким, що не впливають на висновки суду.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 20, 241-246, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 Управління патрульної поліції в Херсонській області капралу поліції Баб`єва Максима Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Постанову серії ЕАК № 1691872 від 31 жовтня 2019 року, складену поліцейським роти № 2 Управління патрульної поліції в Херсонській області капралом поліції Баб`євим Максимом Михайловичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статті 132-1 КУпАП - скасувати.

Провадження у адміністративній справі про вчинення 31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статті 132-1 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

відповідач - поліцейський роти № 2 Управління патрульної поліції в Херсонській області капрал поліції Баб`єв Максим Михайлович, місце знаходження за адресою: 73034, м. Херсон, пр-т Адмірала Сенявина, 128.

Повне рішення суду складено 04 травня 2020 року.

Суддя Я.А. Шинкарчук