Справа № 640/22430/19
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року м. Київ № 640/22430/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови в частині,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - позивач, ПрАТ «АК «Київводоканал») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - відповідач, НКРЕКП), у якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 31.05.2019 №922 в частині пункту 2 (за виключенням частини 3 підпункту 2).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі без виклику учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.04.2020 відмолено у розгляді справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що при прийнятті постанови №922 в оскаржуваній частині відповідачем порушено вимоги законодавства, внаслідок чого прийнято положення, які не відповідають вимогам законодавства та порушують права позивача.

Відповідачем позовні вимоги не визнано. Зазначено про те, що оскаржувану постанову прийнято в межах компетенції та у спосіб, визначений законодавством України з балансом інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що проводять діяльність у сфері енергетики та комунальних послуг, і держави. На думку відповідача, постанова від 31.05.2019 №922 в оскаржуваній частині не є санкцією та не порушує права позивача, оскільки оскаржуваними пунктами передбачено підготовку та складання проектів відповідних рішень.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

ПрАТ «АК «Київводоканал» на підставі постанови НКРЕКП послуг від 15.01.2016 №16, отримало ліцензію АГ №500008 на право провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення (безстроково).

Відповідачем у період з 08.04.2019 по 19.04.2019 на підставі постанови від 05.03.2019 №306 проведено планову перевірку діяльності ПрАТ «АК «Київводоканал» за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, за результатами якої складено акт перевірки планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері комунальних послуг та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення від 19.04.2019 №162 (далі - акт перевірки №162).

На підставі даного акта перевірки відповідачем прийнято постанову «Про накладання штрафу на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, здійснення заходів державного регулювання» №922 (далі - постанова №922).

Позивачем оскаржено пункт 2 постанови №922, якою передбачено наступне: Департаменту із регулювання відносин у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, у межах здійснення заходів державного регулювання, відповідно до пунктів 1 та 13 частини першої та пункту 1 частини другої статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» підготувати та винести на засідання НКРЕКП, що проводитиметься у формі відкритого слухання:

1) проект рішення щодо встановлення (зміни) тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Приватному акціонерному товариству «Акціонерна компанія «Київводоканал» шляхом їх коригування в сторону зменшення на загальну суму 68 299,13 тис. грн (без ПДВ), що включає невиконання Інвестиційної програми на 2017 рік у сумі 3 368,34 тис. грн (без ПДВ), у тому числі: заходи з водопостачання в сумі 28,28 тис. грн (без ПДВ); заходи з водовідведення в сумі 3 340,06 тис. грн (без ПДВ) та недофінансування витрат, затверджених структурою тарифів з централізованого водовідведення у 2017 році, за рахунок сум зменшення фактичних витрат від планових показників, отриманих за результатами діяльності з централізованого водовідведення, у сумі 64 930,79 тис. грн (без ПДВ);

2) проект рішення щодо встановлення (зміни) відповідно до Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 10.03.2016 №302, тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Приватному акціонерному товариству «Акціонерна компанія «Київводоканал» на плановий 2020 рік з урахуванням недофінансування витрат, затверджених структурою тарифів з централізованого водовідведення у 2018 році, за рахунок сум зменшення фактичних витрат від планових показників, отриманих за результатами діяльності з централізованого водовідведення, у сумі 81 861,87 тис. грн (без ПДВ).

Вважаючи постанову НКРЕКП №922 у наведеній частині протиправною, позивачем оскаржено її до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із положеннями статті 1 Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; державного контролю та застосування заходів впливу; використання інших засобів, передбачених законом.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.

Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

За результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.

У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.

За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді:

1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень;

2) накладення штрафу;

3) зупинення дії ліцензії;

4) анулювання ліцензії.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону про НКРЕКП у разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій» які мають стримуючий вплив.

За результатами розгляду акта перевірки №162 на засіданні Комісії, яке проведено 31.05.2019 у формі відкритого слухання (за участю представників АК «Київводоканал»), прийнято оскаржувану постанову НКРЕКП №922 «Про накладення штрафу на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, здійснення заходів державного регулювання» (додається), якою було накладено штраф та передбачено здійснення заходів державного регулювання.

Тобто, окрім застосованих санкцій оскаржувана постанова №922 містить заходи державного регулювання у вигляді встановлення (зміни) тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення.

Відповідно до пунктів 1 та 13 частини першої статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор, зокрема, приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції; встановлює державні регульовані ціни і тарифи на товари (послуги) суб`єктів природних монополій та інших суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг, якщо відповідні повноваження надані Регулятору законом.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Регулятор має право, зокрема, приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання.

В оскаржуваній частині постанови №922 зобов`язано Департамент із регулювання відносин у сфері централізованого водопостачання та водовідведення підготувати та винести на засідання НКРЕКП, що проводитиметься у формі відкритого слухання, проект рішення щодо встановлення (зміни) тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення ПрАТ «АК «Київводоканал» шляхом їх коригування в сторону зменшення на загальну суму 68 299,13 тис. грн (без ПДВ) та щодо встановлення (зміни) відповідно до Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 10.03.2016 №302, тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення ПрАТ «АК «Київводоканал» на плановий 2020 рік з урахуванням недофінансування витрат, затверджених структурою тарифів з централізованого водовідведення у 2018 році, за рахунок сум зменшення фактичних витрат від планових показників, отриманих за результатами діяльності з централізованого водовідведення, у сумі 81 861,87 тис. грн (без ПДВ) саме відповідно до пункту X та 13 частини першої та пункту 1 частини другої статті 17 Закону про НКРЕКП.

Відповідачем зазначено про те, що таке рішення НКРЕКП є одним із основних способів виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, тобто є заходом державного регулювання, а також, що дана рекомендація стосується виключно структурного підрозділу НКРЕКП, а саме Департаменту із регулювання відносин у сфері централізованого водопостачання та водовідведення та не порушує права позивача.

Суд не погоджує з доводами відповідача про те, що оскаржувана частина постанови №922 не порушує права позивача, оскільки нею зобов`язано відповідний департамент підготувати проект рішення про встановлення (зміну) тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення у бік зменшення, що безпосередньо впливає на права і обов`язки ПрАТ «АК «Київводоканал», як суб`єкта, на якого покладається функція з постачання послуг централізованого водопостачання та водовідведення та впливає на господарську діяльність позивача.

Посилання відповідача на правові позиції Верховного Суду суд відхиляє, оскільки в справах, на які посилається НКРЕКП спірні правовідносини є відмінними від тих, які склались у даному спорі.

Згідно із пунктом 1.7 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення постанови, затвердженого постановою НКРЕКП від 10.03.2016 №302 у разі зміни протягом строку дії тарифів обсягу окремих складових структури тарифів з причин, які не залежать від ліцензіата, а саме збільшення або зменшення мінімальної заробітної плати, прожиткового мінімуму, податків, зборів, платежів, підвищення або зниження цін (тарифів) на реагенти, паливно-енергетичні ресурси, придбання води в інших суб`єктів господарювання та/або очищення власних стічних вод іншими суб`єктами господарювання, курсу валют за наявності зобов`язань по запозиченнях (кредитах, позиках) міжнародних фінансових організацій, може проводитися коригування лише тих складових структури тарифів, за якими відбулися зміни в бік збільшення або зменшення. Заява про встановлення тарифів шляхом коригування окремих їх складових, відповідні розрахунки та підтверджуючі документи подаються до НКРЕКП відповідно до Процедури встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 24.03.2016 №364.

У відповідності до підпункту 5 пункту 3 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 01.06.2011 №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» коригування тарифів на централізоване водопостачання та/або централізоване водовідведення - це перерахунок тарифів у зв`язку із зміною протягом строку їх дії обсягу окремих складових, вартість яких змінилася з причин, що не залежать від ліцензіата.

Постановою НКРЕКП від 24.03.2016 №364 затверджено Процедуру встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, пунктом 2.2 якої передбачено, що для встановлення тарифів на централізоване водопостачання та/або водовідведення заявник подає до НКРЕКП у паперовому та електронному вигляді заяву про встановлення тарифів, а також розрахунки, підтвердні матеріали і документи, що використовувалися під час проведення таких розрахунків

Відповідно до Процедури встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, заявою про встановлення тарифів є письмове звернення до НКРЕКП щодо встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення.

Отже, з огляду на наведені норми законодавства, корегування тарифів на централізоване водопостачання та/або централізоване водовідведення здійснюється за заявою про встановлення тарифів та виключно протягом строку дії тарифів (тобто тарифів, які діяли протягом 2017 року).

ПрАТ «АК «Київводоканал» зазначено про те, що передбачені вказаними нормами заяви про встановлення тарифів не подавались до НКРЕКП, а тарифи, які діяли у 2017 році на момент прийняття оскаржуваної постанови №922 не діяли, що, на думку позивача, вказує на відсутність у відповідача правових підстав для здійснення коригування тарифу за 2017 рік.

Разом з цим, відповідно до пункту 4.1 Процедури №364 зміна тарифів може бути ініційована ліцензіатом шляхом надання до НКРЕКП відповідної заяви щодо встановлення тарифів та доданих до неї документів, зазначених у пункті 2.2 розділу II цієї Процедури, або НКРЕКП без надання ліцензіатом зазначеної заяви.

Тобто, зміна тарифів може бути ініційована НКРЕКП у передбачених законодавствам випадках.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку № 302:

тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення - вартість одиниці (1 куб. м) централізованого водопостачання чи централізованого водовідведення відповідної якості як грошовий вираз суми планованих економічно обґрунтованих витрат, планованого прибутку, коригування витрат звітного періоду (компенсація або зменшення витрат) та зменшення складових тарифу, що передбачалися для здійснення заходів інвестиційної програми;

структура тарифів - складові економічно обґрунтованих витрат, пов`язаних із провадженням у планованому періоді ліцензованої діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які групуються за статтями, визначеними НКРЕКП відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що затверджені Мінфіном, складові планованого прибутку, коригування витрат звітного періоду (компенсація або зменшення витрат) та зменшення складових тарифу, що передбачалися для здійснення заходів інвестиційної програми, на основі яких розраховуються та встановлюються тарифи;

звітний період - період, дані якого використовуються в розрахунках на планований період (календарний рік, що передує базовому періоду, або інший, узгоджений з НКРЕКП, період).

Відповідно до пункту 1.10. Порядку № 302 якщо протягом звітного періоду через дію обставин, що не залежать від ліцензіата, виникли різниця між фактичними витратами на оплату праці, зі сплати податків, зборів, платежів, на придбання води в інших суб`єктів господарювання та/або очищення власних стічних вод іншими суб`єктами господарювання, на придбання електричної та теплової енергії, природного газу, що використовуються для технологічних та господарських потреб ліцензіата, і відповідними врахованими в тарифах витратами на цей період, а також втрати від курсової різниці по запозиченнях (кредитах, позиках), НКРЕКП ураховує компенсацію такої різниці та цих втрат шляхом включення їх до тарифів на централізоване водопостачання та/або централізоване водовідведення планованого періоду або зменшує ці тарифи на суму додаткового доходу за кожним видом ліцензованої діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у звітному періоді у визначеному відповідно до цього Порядку розмірі.

При цьому, компенсація за кожною окремою статтею витрат не включається до тарифів на централізоване водопостачання та/або централізоване водовідведення планованого періоду, якщо сума фактичних витрат на оплату праці, зі сплати податків, зборів, платежів, на придбання води в інших суб`єктів господарювання та/або очищення власних стічних вод іншими суб`єктами господарювання, на придбання електричної та теплової енергії, природного газу, що використовуються для технологічних та господарських потреб ліцензіата, не перевищує суму відповідних статей у структурі встановлених тарифів на централізоване водопостачання та/або централізоване водовідведення у звітному періоді. Граничний розмір загальної суми компенсації за всіма зазначеними вище статтями витрат не може перевищувати обсяг збитків звітного періоду від провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення.

Пунктом 1.17. Порядку №302 передбачено, що при встановленні фактів невиконання заходів інвестиційної програми за попередній до базового період НКРЕКП за результатами аналізу наданих ліцензіатом звітів про виконання інвестиційної програми та/або за результатами здійснених заходів контролю може самостійно прийняти рішення про коригування чинних тарифів на суму коштів відповідного невиконання.

Відповідно до Постанова №302 базовим періодом є календарний рік, який передує планованому періоду. Планованим періодом є період тривалістю 12 місяців (з 01 січня до 31 грудня), на який встановлюються тарифи. Звітний період - період, дані якого використовуються при розрахунках на планований період (календарний рік, що передує базовому періоду, або інший узгоджений з НКРЕКП період).

Враховуючи те, що оскаржувану постанову №922 прийнято у 2019 році, у НКРЕКП відсутні визначені законодавством підстави для коригування тарифів за 2017 рік, оскільки пунктом 1.17 Порядку №302 передбачено коригування саме чинних тарифів. Однак, тарифи 2017 року вже не діяли на момент прийняття постанови №922, що відповідачем не заперечувалось.

Отже, відповідач при прийнятті постанови №922 в частині корегування тарифів 2017 року, які не діяли на момент прийняття постанови та без відповідної заяви ліцензіата, діяв всупереч положень Порядку №322.

Щодо підпункту 2 пункту 2 постанови №922 (за виключенням частини 3), судом встановлено наступне.

Пунктом 1.1 Порядку №302 встановлено, що останній визначає механізм формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення для суб`єктів природних монополій, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, ліцензування якої здійснюється НКРЕКП.

Згідно із пунктом 5.1 Порядку №302 формування тарифів ліцензіатами на централізоване водовідведення для споживачів, які є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водовідведення, здійснюється з урахуванням: прямих витрат на очищення стічних вод, транспортування стічних вод системами ліцензіата; загальновиробничих, адміністративних, інших операційних та фінансових витрат, визначених пропорційно обсягам реалізації централізованого водовідведення споживачам, які є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водовідведення, у загальному обсязі реалізації централізованого водовідведення ліцензіата; планованого прибутку, у тому числі відповідно до заходів інвестиційної програми; суми коригування витрат звітного періоду (компенсації або зменшення витрат); суми зменшення складових тарифу, що передбачалися для здійснення заходів інвестиційної програми.

Пунктом 1.10 вказаного Порядку встановлено, якщо протягом звітного періоду через дію обставин, що не залежать від ліцензіата, виникли різниця між фактичними витратами на оплату праці, зі сплати податків, зборів, платежів, на придбання води в інших суб`єктів господарювання та/або очищення власних стічних вод іншими суб`єктами господарювання, на придбання електричної та теплової енергії, природного газу, що використовуються для технологічних та господарських потреб ліцензіата, і відповідними врахованими в тарифах витратами на цей період, а також втрати від курсової різниці по запозиченнях (кредитах, позиках), НКРЕКП ураховує компенсацію такої різниці та цих втрат шляхом включення їх до тарифів на централізоване водопостачання та/або централізоване водовідведення планованого періоду або зменшує ці тарифи на суму додаткового доходу за кожним видом ліцензованої діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у звітному періоді у визначеному відповідно до цього Порядку розмірі.

Пунктами 1.16, 1.18 та 1.19 Порядку №302 передбачено право НКРЕКП також зменшувати тарифи планованого періоду у разі невиконання інвестиційної програми або при виявленні недостовірності даних звітного періоду, які надавались ліцензіатом для встановлення тарифів.

Підпунктом 2 пункту 2 постанови №922 доручено Департаменту із регулювання відносин у сфері централізованого водопостачання та водовідведення підготувати та винести на засідання НКРЕКП, що проводитиметься у формі відкритого слухання, проект рішення щодо встановлення (зміни) відповідно до Порядку №302, тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення на плановий 2020 рік з урахуванням, зокрема, недофінансування витрат, затверджених структурою тарифів з централізованого водовідведення у 2018 році, за рахунок сум зменшення фактичних витрат від планових показників, отриманих за результатами діяльності з централізованого водовідведення, тобто зменшити розмір тарифу на планований 2020 рік на суму недофінансування витрат, затверджених структурою тарифів з централізованого водовідведення за звітний період.

Зі змісту акта перевірки №162 слідує, що відповідачем за результатами аналізу статей витрат в структурі тарифу на централізоване водовідведення на 2017 рік, скоригованого на фактичний обсяг реалізації встановлено недофінансування у сумі 76 544,45 тис грн, перевитрати - 4 057,96 тис. грн. Таким чином, недофінансування ліцензіатом витрат у 2017 році склало 72 486,49 тис. грн.

Крім того, відповідачем зазначено про те, що постановою НКРЕКП від 25.01.2019 №58 передбачено вилучення витрат на сплату податків, зборів та обов`язкових платежів за попередній звітній період (II півріччя 2017 року) у сумі 7 555,70 тис. грн. Таким чином, з урахуванням суми 7 555,70 тис. грн компенсації/вилучення витрат, загальна сума недофінансування за 2017 рік складає 64 930,79 тис. грн.

За результатами аналізу статей витрат в структурі тарифу на централізоване водовідведення на 2018 рік, скоригованого на фактичний обсяг реалізації встановлено, недофінансування у сумі 99 009,50 тис грн, перевитрати - 17 147,63 тис. грн. Таким чином, недофінансування ліцензіатом витрат у 2018 році склало 81 861,87 тис. грн.

Відповідачем в акті перевірки №162 зроблено висновок про те, що недофінансування затверджених структур тарифів на загальну суму 146 792,66 тис. гри призвело до отримання ПрАТ «АК «Київводоканал» на цю суму додаткового доходу, що свідчить про порушення підпункту 13 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині дотримання структури витрат згідно із статтями, затвердженими в тарифі на централізоване водопостачання та/або водовід ведення.

В свою чергу позивачем зазначено про те, що положеннями Порядку №302 не передбачено право НКРЕКП встановлювати тарифи планованого періоду з урахуванням недофінансування витрат, затверджених структурою тарифів з централізованого водовідведення у звітному періоді, за рахунок сум зменшення фактичних витрат від планових показників, отриманих за результатами діяльності з централізованого водовідведення.

Як вбачається з положень Порядку №302, відповідно до якого НКРЕКП дало доручення Департаменту із регулювання відносин у сфері централізованого водопостачання та водовідведення підготувати та винести на засідання НКРЕКП проект рішення щодо встановлення (зміни) тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення на плановий 2020 рік з урахуванням, зокрема, недофінансування витрат, затверджених структурою тарифів з централізованого водовідведення у 2018 році, за рахунок сум зменшення фактичних витрат від планових показників, отриманих за результатами діяльності з централізованого водовідведення, єдиною підставою для зменшення тарифів на централізоване водопостачання та/або централізоване водовідведення планованого періоду є отримання ліцензіатом додаткового доходу, оскільки підпунктом 2 пункту 2 Постанови №922 не передбачено встановлення тарифів на планований 2020 рік з урахуванням зменшення тарифу на суму невиконання інвестиційної програми чи у зв`язку з виявленням недостовірності даних звітного періоду, які надавались ліцензіатом для встановлення тарифу.

При цьому, в структурі тарифу на послуги з централізованого водовідведення відсутня така складова як додатковий дохід, тобто такий вид доходу не враховується при формуванні тарифу.

Крім того, в нормативному документі, який визначає механізм формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення для суб`єктів природних монополій, відсутнє таке поняття, як «додатковий дохід».

ПрАТ «АК «Київводоканал» зазначено про те, що додаткові доходи від виконання додаткових послуг, що пов`язані з провадженням ліцензованої діяльності з надання послуг з централізованого водовідведення ним не отримано, що, на його думку, свідчить про відсутність правових підстав у відповідача для надання Департаменту із регулювання відносин у сфері централізованого водопостачання та водовідведення доручення підготувати та винести на засідання НКРЕКП проект рішення щодо встановлення (зміни) тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення на плановий 2020 рік з урахуванням, зокрема, недофінансування витрат, затверджених структурою тарифів з централізованого водовідведення у 2018 році, за рахунок сум зменшення фактичних витрат від планових показників, отриманих за результатами діяльності з централізованого водовідведення.

Також позивачем вказано про те, що недофінансування витрат, затверджених структурою тарифів з централізованого водовідведення у 2018 році відбулося у зв`язку з перевитратами на виробництво у 2018 році послуг з централізованого водопостачання. Дані фактичні перевитрати на виробництво послуг з централізованого водопостачання виникли у зв`язку з неодноразовим переглядом тарифів на електроенергію, що призвело до збільшення витрат ПрАТ «АК «Київводоканал» без джерел їх покриття в тарифі. Також, на збільшення витрат на виробництво вказаної послуги вплинуло збільшення вартості реагентів, необхідних для очищення води, а також збільшення обсягів використання таких реагентів у зв`язку зі збільшенням забруднення води у річках (Дніпро, Десна), з яких ведеться її забір. Крім того, існуючий технічний стан водопровідних мереж, який характеризується високим ступенем зношеності також вплинув на перевитрати на виробництво послуг з централізованого водопостачання, оскільки внаслідок довготривалої експлуатації відбувається фізичне та моральне зношення мереж. Як наслідок, відбулось збільшення аварій та пошкоджень на водопровідних мережах, що призвело до збільшення витрат.

Щодо збільшення витрат, пов`язаних зі сплатою податків, зборів та інших, передбачених законодавством, обов`язкових платежів, позивачем зазначено, що такі перевитрати виникли у зв`язку з внесенням змін до статті 255 Податкового кодексу України, а саме збільшення рентної плати за спеціальне використання води, що не було враховано у розрахунку планованих обсягів реалізації.

Крім того, позивачем зазначено, що до 27.06.2018 ПрАТ «АТ «Київводоканал» працювало за тарифами, які відрізнялися (в меншу сторону) від планованих на 2018 рік тарифів, оскільки НКРЕКП не встановлено позивачу тарифи на 2018 рік у зв`язку з відсутністю кворуму.

Позивачем також зазначено про те, що виникнення недофінансування витрат на централізоване водовідведення спричинене, зокрема, наявністю у ПрАТ «АК «Київводоканал» боргів за електроенергію за минулі періоди у розмірі 92,5 млн грн., які виникли у зв`язку із здійсненням господарської діяльності в умовах нерентабельних регульованих НКРЕКП тарифів, які не покривали собівартість виробництва послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та, як наслідок, виникнення перед заборгованості з різниці в тарифах.

На підтвердження наведених доводів позивачем надано до матеріалів справи копії попереджень про припинення електропостачання та платіжних доручень про оплату послуг постачання електроенергії (а.с. 89-212 т. І).

Зі змісту акта перевірки слідує, що відповідачем не враховано наведені обставини та, відповідно, прийнято оскаржувану постанову без повного дослідження провадження позивачем господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що при прийнятті постанови №922 в оскаржуваній частині НКРЕКП не дотримано вимог законодавства, у зв`язку із чим постанова в оскаржуваній частині є протиправною та підлягає скасуванню.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, а також доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.05.2019 №922 в частині пункту 2, яким передбачено Департаменту із регулювання відносин у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, у межах здійснення заходів державного регулювання, відповідно до пунктів 1 та 13 частини першої та пункту 1 частини другої статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» підготувати та винести на засідання НКРЕКП, що проводитиметься у формі відкритого слухання:

1) проект рішення щодо встановлення (зміни) тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Приватному акціонерному товариству «Акціонерна компанія «Київводоканал» шляхом їх коригування в сторону зменшення на загальну суму 68 299,13 тис. грн (без ПДВ), що включає невиконання Інвестиційної програми на 2017 рік у сумі 3 368,34 тис. грн (без ПДВ), у тому числі: заходи з водопостачання в сумі 28,28 тис. грн (без ПДВ); заходи з водовідведення в сумі 3 340,06 тис. грн (без ПДВ) та недофінансування витрат, затверджених структурою тарифів з централізованого водовідведення у 2017 році, за рахунок сум зменшення фактичних витрат від планових показників, отриманих за результатами діяльності з централізованого водовідведення, у сумі 64 930,79 тис. грн (без ПДВ);

2) проект рішення щодо встановлення (зміни) відповідно до Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 10.03.2016 №302, тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Приватному акціонерному товариству «Акціонерна компанія «Київводоканал» на плановий 2020 рік з урахуванням недофінансування витрат, затверджених структурою тарифів з централізованого водовідведення у 2018 році, за рахунок сум зменшення фактичних витрат від планових показників, отриманих за результатами діяльності з централізованого водовідведення, у сумі 81 861,87 тис. грн (без ПДВ).

3. Стягнути на користь приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» 3842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 коп.) сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (, адреса: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1А).

Відповідач: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (, адреса: 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19).

Суддя Н.М. Клименчук