Справа № 826/6876/15
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 травня 2020 року Справа № 826/6876/15

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Кобаля М.І., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року у справі

за позовом ОСОБА_2

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання

у сферах енергетики та комунальних послуг,

третя особа, яка не заявляє

самостійні вимоги

на предмет спору: ОСОБА_3

про визнання постанови незаконною та нечинною з моменту прийняття,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи.

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_3 про визнання незаконною та нечинною з моменту прийняття постанови НКРЕКП від 26.02.2015 № 220 «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року позов було задоволено частково: визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанову НКРЕКП від 26.02.2015 № 220 та зобов`язано НКРЕКП здійснити невідкладне опублікування резолютивної частини рішення у виданні, в якому в якому таку постанову було оприлюднено.

Ухвалюючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату прийняття спірної постанови виключні повноваження щодо встановлення тарифів на електроенергію були лише у Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕ), а не в НКРЕКП, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем з перевищенням владних повноважень, встановлених законом, а саме: частиною другою статті 12 «Про електроенергетику» від 16.10.1997 № 575/97-ВР та статтею 3 Закону № 1682.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено постанову про відмову у позові.

Ухвалюючи зазначену постанову суд апеляційної інстанції виходив з того, що затвердження тарифів на електричну енергію, які є предметом оскарження в цій справі, належить до повноважень НКРЕКП, яке є функціональним правонаступником НКРЕ, що оскаржувана позивачем постанова НКРЕКП відповідає вимогам законодавства та прийнята у встановленому законом порядку.

27.01.2020 ОСОБА_1 , яка не є учасником цієї справи, але вважає, що оскаржуваною постановою порушуються ії права та охоронювані законом інтереси як споживача комунальних послуг, звернулася до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд вказаної постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати таке судове рішення суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 9901/988/18 встановлено, що на офіційному веб-порталі Верховної Ради України викладено нечинну редакцію статті 11 Закону «Про природні монополії», що у Президента України відсутні повноваження утворювати національні комісії, а також на те, що незаконність створення НКРЕКП тягне за собою нелегітимність усіх постанов цього органу.

Зазначені обставини, на думку ОСОБА_1 , є істотними для розгляду цієї справи, але не були встановлені судом при вирішенні спору та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з цією заявою, на час розгляду справи.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020 відкрито провадження за вказаною заявою ОСОБА_1 та призначено її до судового розгляду.

Від відповідача НКРЕКП надійшли письмові пояснення, в яких він зазначає, що заява ОСОБА_4 є необґрунтованою та безпідставною, що заявник не є учасником цієї справи, що нею не наведено обставини, які є нововиявленими в розумінні чинного законодавства, що фактично вона просить переглянути постанову суду з інших правових підстав, а не за нововиявленими обставинами, що процедура створення НКРЕКП не була підставою для звернення ОСОБА_2 до суду з позовом у цій справі та судами не досліджувалася.

З цих та інших підстав відповідач просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 та залишити в силі постанову суду апеляційної інстанції, ухвалену в цій справі.

Заявником ОСОБА_1 подано клопотання, в якому вона просить повернути пояснення відповідача без розгляду як такі, що подані особою, якою не підтверджено законності та конституційності розпорядчого акта, відповідно до якого вона займає посаду керівника державного органу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2020 судовий розгляд заяви ОСОБА_4 відкладено на 05.05.2020.

24.04.2020 від НКРЕКП надійшло клопотання про відкладення судового розгляду заяви ОСОБА_4 .

Від інших учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду цієї справи, клопотання про відкладення судового розгляду справи не надходили.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2020, які занесені до протоколу судового засідання, у задоволенні зазначеного клопотання відповідача відмовлено та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України, з урахуванням того, що наявні у справі матеріали є достатніми для вирішення апеляційним судом заяви ОСОБА_4 про перегляд судового рішення в цій справі за нововиявленими обставинами.

Разом з тим, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 по справі «Смірнова проти України» зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заявника, дослідивши обставини справи та проаналізувавши норми процесуального права, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні підстави для задоволення зазначеної заяви, з огляду на наступне.

Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частин першій, пунктах 1, 3 частини другої, частинах четвертій та шостій статті 361 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що адміністративним процесуальним законодавством передбачено можливість здійснення судового перегляду за нововиявленими обставинами виключно остаточного рішення суду, тобто рішення, яке набрало законної сили та яким закінчено розгляд справи.

Зазначені вимоги адміністративного процесуального законодавства обумовлені метою інституту перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, яка полягає в усуненні неповноти розгляду справи та відповідного остаточного судового рішення за наявності підстав, чітко визначених у ст. 361 КАС України.

Перевіряючи доводи заявника, колегія суддів встановила, що предметом перегляду за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_1 є постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2017, ухвалена в цій справі.

Однак 03.03.2020 постановою Верховного Суду за результатами касаційного розгляду скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2017 у цій справі таке рішення апеляційного суду було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду /т. 2 а.с. 87-92/.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2020 колегією суддів у складі судді-доповідача Коротких А.Ю. та суддів: Єгорової Н.М. і Сорочка Є.О. дану справу № 826/6876/15 прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Таким чином, судове рішення, яке заявник ОСОБА_1 просить переглянути за нововиявленими обставинами, станом на час розгляду цієї заяви скасовано за результатами касаційного розгляду, а отже у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави, прямо передбачені частиною першою статті 361 КАС України, для здійснення його перегляду, зокрема, з підстав та з урахуванням обставин, наведених заявником.

При цьому, судова колегія зазначає, що оскільки судовий розгляд цієї справи по суті на теперішній час не завершено, обставини, які ОСОБА_1 наводить у своїй заяві та відповідні доводи, можуть бути перевірені судом апеляційної інстанції при здійсненні нового апеляційного розгляду, що також виключає правові підстави для їх дослідження з наданням відповідної юридичної оцінки у межах даного провадження за вказаною заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що в задоволенні такої заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Разом з тим, КАС України передбачено, що за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні такої заяви та залишити відповідне судове рішення в силі (пункт 1 частини четвертої статті 368 КАС України).

Однак, з огляду на викладене, судова колегія не вбачає правових підстав для залишення в силі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2017, оскільки, як зазначалось вище, таке судове рішення вже скасовано постановою суду касаційної інстанції, яка набрала законної сили.

Отже, судова колегія відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року у справі № 826/6876/15.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 311, 321, 325, 328, 329, 361, 368, 369 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_3 про визнання постанови незаконною та нечинною з моменту прийняття- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 05 травня 2020 року.

Головуючий суддя

Судді: