Справа № 280/2509/20
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

04 травня 2020 року Справа № 280/2509/20 м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря судового засідання Лялько Ю.В.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (02002, м. Київ, вул. Раїси Окіпної, буд. 4-А, оф. 71)

про визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, в якому просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.03.2020 по ВП №61659757, прийняту відповідачем, боржником за якою є позивач, а стягувачем - ТОВ «Фінфорс»;

визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 26.03.2020 по ВП №61659757, прийняту відповідачем, боржником за якою є позивач, а стягувачем - ТОВ «Фінфорс»;

визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна від 26.03.2020 по ВП №61659757, прийняту відповідачем, боржником за якою є позивач, а стягувачем - ТОВ «Фінфорс».

На обґрунтування позовних вимог в позовній заяві стверджує, що відповідач незаконно та безпідставно прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальності приватних виконавців за наявності в нього достовірної інформації про місце проживання та перебування боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі. Крім того, наголошує, що відповідно до тексту оскаржуваних постанов боржником є ОСОБА_1 , тобто вказані невірно прізвище та по батькові позивача.

Ухвалою судді від 21.04.2020 відкрито провадження у справи та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначене на 28 квітня 2020 року.

27 квітня 2020 року відповідач надав суду відзив (вх. №19491), відповідно до якого із посиланням на приписи Закону України «Про виконавче провадження» пояснює, що у виконавчому написі №3960 від 13.03.2020, що виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., вказано місце проживання боржника: АДРЕСА_2 , тобто виконавчим документом чітко встановлено, що місце проживання боржника знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва, також приватним виконавцем було перевірено виконавчий документ на відповідність вимогам чинного законодавства України, а тому у відповідача не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання.

Крім того, відповідач звернувся до суду із заявою (вх. №19490 від 27.04.2020, №19797 від 28.04.2020) про закриття провадження у справі, у якій зазначає, що на виконанні у приватного виконавця перебував виконавчий документ, а саме: виконавчий напис №3960 від 13.03.2020, виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 10 875,00 грн. Проте, 22.04.2020 стягувачем подано заяву про повернення виконавчого документа, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із чим приватним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №61659757 від 22.04.2020. Таким чином, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі

Відповідно до ухвали суду від 28.04.2020 судове засідання по справі відкладено на 04 травня 2020 року з метою ознайомлення позивача із заявою про закриття провадження у справі та відзивом, надання останнім своїх пояснень або заперечень.

Позивач у судове засідання не з`явився, надіслав до суду пояснення (вх. №19799 від 29.04.2020), у яких вказує, що не згоден з клопотанням відповідача про закриття провадження у справі, оскільки приватний виконавець не мала права накладати арешт на його рахунки, чим завдала йому моральної та матеріальної шкоди. Також звернувся до суду із клопотанням (вх. від 29.04.2020 №19801) про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача на адресу суду не надходило.

За приписами ч. 6 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначає закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно зі ст. 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частинами 1, 2 ст. 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

У силу ч. 1 ст. 24 Закону №1404-VIII, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника (ч. 2 ст. 24 Закону №1404-VIII).

Частиною 4 ст. 24 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. 13 березня 2020 року вчинено виконавчий напис № 3260 на суму боргу 10 875,00 грн. за період 23.04.2019 по 20.01.2020 за кредитним договором 463009-А від 06.01.2019.

ТОВ «Фінфорс» (стягувач за виконавчим провадженням) 20 березня 2020 року звернулося до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Дорошкевич В.Л. з заявою (вх. №2737/01-28) про примусове виконання виконавчого напису із зазначенням місця проживання боржника за адресою: АДРЕСА_2 . Одночасно в цій заяві стягувач просив накласти арешт на все рухоме майно, грошові кошти на банківських рахунках боржника в межах суми заборгованості.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. № ВП 6165975 від 26.03.2020 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 3960, виданого 13.03.2020.

У той самий день, приватним виконавцем у межах виконавчого провадження №61659757 винесені постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, а також про арешт майна боржника.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Таким чином, судом встановлено, що предметом позову є визнання протиправними та скасування постанов від 26.03.2020 про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про арешт майна, які прийняті відповідачем в межах виконавчого провадження №61659757, боржником за якою є позивач, а стягувачем - ТОВ «Фінфорс».

У подальшому, постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.04.2020, винесеною приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., виконавчий документ, на підставі якого була винесені оскаржувані постанови, повернуто стягувачу, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, з чого слідує, що порушення, вчинені суб`єктом владних повноважень були усунуті останнім.

Вищевказане, на думку суду, свідчить про повне відновлення законних прав та інтересів позивача, у зв`язку з яким останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом, а тому провадження у справі слід закрити.

Водночас, суд зауважує, що підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача є неможливим без визнання оскаржуваних рішень протиправними відсутні, а тому клопотання відповідача про закриття провадження у справі підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку із чим розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 238, 241-243, 248, 287 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання протиправними та скасування рішень.

Роз`яснити позивачу, що на підставі ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення (складання) ухвали у відповідності до вимог ч. 6 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.5 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами п. 3 розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя І.В.Батрак