Справа № 389/2653/19
Суддя: Ябчик Н. М.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-аз/389/1/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Ябчик Н.М.

за участю секретаря судового засідання Данильчук Л.В.,

розглянувши у відкитому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться адміністративна справа №2-а/389/92/19 (ЄУН 389/2653/19) за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Фролової Тетяни Віталіївни, про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді від 10.09.2019 року у справі відкрито провадження.

07.04.2020 позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення виконання постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №60131420 від 18.03.2020 року та зупинити стягнення з ТОВ «Сервіс-Центр-Плюс» штрафу у сумі 36126 грн. на підставі виконавчого документа постанови Державної архітектурно-будіельної інспекції №1011-3/16/955 від 29.08.2019 року про накладення штрафу в сумі 36126,00 грн. до набрання законної сили рішенням суду у справі №2-а/389/92/19 (ЄУН 389/2653/19). Просить зобов`язати державного виконавця Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачного П.П. зняти арешт з коштів боржника у виконавчому провадженні №60131420.

Обґрунтовує заяву тим, що 03.04.2020 дізнався про те, що державним виконавцем Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачним Петром Петровичем 18.03.2020 винесено постанову у ВП №60131420 про арешт коштів боржника. У зв`язку з чим, на даний час його позбавлено можливості проводити господарську діяльність та проводити виплату заробітної плати.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам ст.152 КАС України, оплачена судовим збором.

Сторони в судове засідання не викликалися. Розгляд заяви про забезпечення позову проведено у відповідності до ч.1 ст.154 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існують зазначені підстави, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Зміст вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити адміністративний позов лише за наявності 2 обов`язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, судом встановлено:

Постановою державного виконавця Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_2 при примусовому виконанні постанови Державної архітектурно-будівельної інспекції України №1011-3/16/955 від 29.08.2019 на грошові кошти ТОВ «Сервіс-Центр-Плюс», що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509 "Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення" (далі - Порядок) визначено механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення". Відповідно до пункту 11 вказаного Порядку не сплачені в добровільному порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України.

До поданого клопотання про забезпечення позову заявник додав копію постанови державного виконавця про арешт коштів боржника.

Наведене дає підстави дійти висновку, що виконання на даний час оскаржуваної постанови, яка звернена до примусового виконання (ВП №60131420), може призвести до стягнення суми штрафу у розмірі 36126,00 грн. у примусовому порядку до вирішення питання правомірності постанови головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Фролової Т.В. №1011-3/16/955 від 18.03.2020 року.

Крім того, слід зазначити, що накладення арешту здійснюється з згідно з Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (у редакції чинній станом на 19 січня 2019 року, далі - Закон 1404-VIII).

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 18 Закону 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейська обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи (частина 2 статті 52 Закону 1404-VIII).

Згідно із частиною 3 статті 52 Закону 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до статті 56 Закон 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Верховний Суд зазначає, що приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Отже, виплата установою працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Отже, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 916/73/19, від 09 вересня 2019 у справі № 913/958/16, від 10 жовтня 2019 року № 916/1572/19, від 25 жовтня 2019 року по справі № 37/70 (ЄДРСРУ № 85211554), від 28 жовтня 2019 року у справі № 916/1845/19 (ЄДРСРУ № 85241335).

Заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виконання постанови про арешт коштів боржника, мотивовано неможливістю здійснення господарської діяльності та проведення виплати заробітної плати. В постанові про накладення арешту на кошти ТОВ «Сервіс-Центр-Плюс» не зазначено межі такого стягнення, а саме, у розмірі суми стягнення 36126,00 грн. з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця. Зазначене дійсно може призвести до відсутності можливості сплачувати заробітну плату та здійснювати господарську діяльність.

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Окрім цього Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 року у справі №826/14722/17 вказав, що забезпечення позову є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Враховуючи зазначене, виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що заявником були наведені належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та невжиття заходів забезпечення позову дійсно може істотно ускладнити поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся у випадку ухвалення рішення на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.08.2019 року №1011-3/16/955 у виконавчому провадженні №60131420 та зупинення виконання постанови державного виконавця Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачного П.П. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №60131420 від 18.03.2020 року до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №2-а/389/92/19 (ЄУН 389/2653/19).

Вимога заявника про зобов`язання державного виконавця Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачного П.П. зняти арешт з коштів боржника у виконавчому провадженні №60131420, задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до частин 3, 4 статті 59 Закону 1404-VIII у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

До матеріалів заяви не додано підтвердження про звернення заявника до державного виконавця з приводу порушення порядку накладення арешту та відмови останнього у знятті накладення арешту. Крім того, питання зняття арешту в порядку забезпечення позову, не вирішується.

Керуючись ст.ст.150-154 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі №2-а/389/92/19 (ЄУН 389/2653/19) за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Фролової Тетяни Віталіївни, про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.08.2019 року №1011-3/16/955 у виконавчому провадженні №60131420 до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №2-а/389/92/19 (ЄУН 389/2653/19) за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Фролової Тетяни Віталіївни, про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Зупинити виконання постанови державного виконавця Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачного П.П. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №60131420 від 18.03.2020 року до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №2-а/389/92/19 (ЄУН 389/2653/19) за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Фролової Тетяни Віталіївни, про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Копію ухвали невідкладно надіслати учасникам справи та Знам`янському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст.ст.293-297 КАС України.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області Ябчик Н.М.