Справа № П/320/170/20
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року м. ПолтаваСправа № П/320/170/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ у Київській області) про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у поверненні ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (житла) в розмірі 4956,60 грн. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 4956,60 грн., сплаченого згідно з квитанцією №05-993568/С від 05.11.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 звільнена від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу, оскільки нерухоме майно нею придбано вперше. Проте, відповідач у порушення вимог законодавства України листом від 12.12.2019 вих. №2027/П-01 повідомив позивачу, що він не володіє інформацією прав власності на нерухоме майно, а наданих ним документів недостатньо для доказів придбання майна вперше, а відтак фактично відмов ОСОБА_1 у поверненні безпідставно сплачених коштів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року адміністративну справу П/320/170/20 передано за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду.

Дана справа №П/320/170/20 надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 25 лютого 2020 року, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №П/320/170/20, клопотання позивача про залучення третьої особи задоволено, залучено до участі у справі №П/320/170/20 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області (ідентифікаційний код 37955989, вул. Лесі Українки, 1, м. Київ, 01196), розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

27 березня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 26-27/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не звертався до управління та ним не надано документів, на підтвердження факту перебування позивача у черзі на одержання житла або придбання житла вперше, ГУ ПФУ у Київській області не має можливості підтвердити необхідність повернення ОСОБА_1 сплачених коштів страхового збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

01 квітня 2020 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив /а.с. 37-38/, у якій зазначено, що твердження відповідача про те, що позивач не звертався ГУ ПФУ у Київській області не відповідають дійсності, оскільки позивач двічі звертався до відповідача з вимогою про повернення помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (житла) в розмірі 4956,60 грн. Вказує, що збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 4956,60 грн. сплачений безпідставно, а тому підлягає поверненню позивачу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05 листопада 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Федотовою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за №5544, прийняла у власність квартиру номер АДРЕСА_2 загальною площею 40,3 кв.м., житловою площею 16,3 кв.м. /а.с. 8/.

За домовленістю сторін цей продаж вчинено за 495660,00 грн. Вказану суму грошей продавець отримав від покупця повністю до посвідчення даного договору. Підписами на договорі сторони підтверджують факт повного розрахунку (пункт 3 договору).

Право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05 листопада 2019 року, номер запису про право власності: 33999658, підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу квартири №5544 від 05.11.2019, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №207903597, сформованою 30 квітня 2020 року /а.с. 46-47/.

При укладенні договору купівлі-продажу ОСОБА_1 сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 4956,60 грн. (1% вартості квартири), що підтверджується квитанцією Борщагівського відділення АТ "РВС БАНК" № 05-993568/С від 05 листопада 2019 року, копія якої наявна у матеріалах справи /а.с. 7/.

Листом ГУ ПФУ у Київській області від 12 грудня 2019 року №2027/П-01 "Щодо повернення збору" /а.с. 10, 39/ позивача повідомлено, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно. Документів, доданих до заяви ОСОБА_1 , недостатньо для доказів придбання майна вперше. У разі надання органами Пенсійного фонду відповідних документів про визнання громадянина особою, що придбаває нерухоме майно вперше, виданих органами, до компетенції яких це відноситься, він буде звільнений від сплати збору.

Не погодившись з відмовою Головного управління ПФУ у Київській області у поверненні ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (житла) в розмірі 4956,60 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначено Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з пунктом 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 частини 1 статті 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року № 1740 (надалі - Порядок № 1740).

Згідно з абзацом першим пункту 15-1 Порядку № 1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до пункту 15-3 Порядку № 1740 нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Аналізуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права сформовано в постанові Верховного Суду від 23 квітня 2019 року у справі №802/1566/17-а.

Судом встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05 листопада 2019 року, номер запису про право власності: 33999658, підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу квартири №5544 від 05.11.2019, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №207903597, сформованою 30 квітня 2020 року /а.с. 46-47/.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №207903597, сформованої 30 квітня 2020 року, відомості про реєстрацію за ОСОБА_1 іншого нерухомого майна, крім придбаної квартири за договором купівлі-продажу від 05.11.2019, зареєстрованого за №5544, відсутні /а.с. 46-47/.

Отже, позивач на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.2019, зареєстрованого за №5544, вперше придбав житло - квартиру АДРЕСА_2 .

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростовування твердження позивача щодо придбання ним житла вперше чи на підтвердження реєстрації права приватної власності за позивачем будь-якого іншого нерухомого майна та/чи відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем до суду не надано.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року №787 (надалі - Порядок № 787).

Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Таким чином, оскільки повернення коштів, безпідставно або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Головне управління ПФУ покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovdandPine v. The Czech Republic), "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), "Трго проти Хорватії" (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу "належного урядування", згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Таким чином, посилання у відзиві на неможливість перевірки інформації щодо придбання квартири конкретною особою вперше, як на підставу для відмови позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна є необґрунтованими.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо підготовки подання на повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (житла) в розмірі 4956,60 грн., оформлена листом від 12 грудня 2019 року №2027/П-01, не ґрунтується на вимогах законодавства України.

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Враховуючи вищевикладене, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо підготовки подання на повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (житла) в розмірі 4956 грн. 60 коп., оформлена листом від 12 грудня 2019 року №2027/П-01, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4956 грн. 60 коп. (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість гривень шістдесят копійок), сплаченого згідно квитанції Борщагівського відділення АТ "РВС БАНК" №05-993568/С від 05 листопада 2019 року.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією №3701 від 27.12.2019 /а.с. 5/.

Зважаючи на вищевикладене, при задоволенні позову ОСОБА_1 суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 грн. 60 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень шістдесят копійок).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, вул. Ярославська, 40, м. Київ, 04071), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області (ідентифікаційний код 37955989, вул. Лесі Українки, 1, м. Київ, 01196), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо підготовки подання на повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (житла) в розмірі 4956 грн. 60 коп., оформлену листом від 12 грудня 2019 року №2027/П-01.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4956 грн. 60 коп. (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість гривень шістдесят копійок), сплаченого згідно квитанції Борщагівського відділення АТ "РВС БАНК" №05-993568/С від 05 листопада 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 грн. 60 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Сич