Справа № 160/1446/20
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року Справа № 160/1446/20
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікум ЛП» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Медікум - ЛП" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Також наведеною ухвалою відповідачу було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву та зобов`язано відповідача надати до суду разом із відзивом на позов: документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи (позивачу); належним чином засвідчену копію акта перевірки №3790/88/04-36-55-30/34974155 від 11.10.2019р., на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення; інші докази та документи, які на думку відповідача мають значення для вирішення цієї справи.
12.03.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується з доводами позивача та в задоволенні позовних вимог просить відмовити. В обґрунтування відзиву зазначив, що для звільнення від відповідальності, передбаченої 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних, зазначені в акті перевірки не є такими, що не надаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Аналогічна правова позиція відображена у рішеннях Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №816/1488/17, від 11.12.2018 року у справі №807/68/18, від 11.12.2018 року у справі №820/2298/18, від 07.02.2019 року у справі №808/3250/17. Зауважив, що оскаржувані зведені податкові накладні, розрахунки коригування до зведених податкових накладних складені не на постачання товарів/послуг для операцій які звільнені від оподаткування, а, умовно кажучи, на податкові накладні, за якими придбано товар/послуги з податком на додану вартість. Варто розмежовувати «звичайну» податкову накладну, складену на операції, звільнені від оподаткування ПДВ та зведену податкову накладну, де є позначка «09», яка розшифровується, відповідно до Порядку № 1307, як «складена на постачання для операцій які звільненні від оподаткування ПДВ». Позначка «09» відсилає до пп. б), п.5 ст. 198 ПК України і свідчить, що придбані товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях звільнених від оподаткування. Згідно з ч.3 ст. 201 ПК України передбачено, що у разі звільнення від оподаткування у податковій накладній робиться запис «Без ПДВ» з посиланням на відповідні пункти (підпункти), статті, підрозділи, розділи цього Кодексу та/або міжнародного договору, яким передбачено звільнення від оподаткування податком. Жодна з податкових накладних/розрахунків коригування позивача не містить ані запису «Без ПДВ», ані посилання на відповідні пункти (підпункти), статті, підрозділи, розділи Кодексу та/або міжнародного договору, яким передбачено звільнення від оподаткування податком. Порядком також розмежовуються зведені податкові накладні (особливості заповнення яких викладені у п.11цього Порядку) та податкові накладні, які звільняються від оподаткування податком на додану вартість. Зауважив, що в усіх оскаржуваних податкових накладних, розрахунках коригування заповнені рядки II, III, V, де: рядок II - загальна сума ПДВ; рядок III - загальна сума ПДВ за основною ставкою; рядок V - усього обсяги постачання за основною ставкою (код ставки20). Отже, підстави для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України, за порушення ТОВ «Медікум-ЛП» граничних строків реєстрації вказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відсутні. Витребувані судом докази разом із відзивом надані не були.
19.03.2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі, з підстав аналогічних тим, що були викладені в позовній заяві. Окремо зауважив, що Міністерство фінансів України листом №768/4 від 19.04.2017 року підтвердило те, що у разі порушення платником податку строків реєстрації в ЄДРПН до ПН/РК, складених відповідно до пп. «б» п.198.5 статті 198 ПК України, штрафні санкції не застосовуються. Зазначив, що податкові накладні складені позивачем відповідно до Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015р. № 1307 (із змінами і доповненнями). Згідно з п.8 зазначеного Порядку у верхній лівій частині накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" зроблено помітку "X" та зазначено тип причини: 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, 02 - Складена на постачання неплатнику податку. Також наголошував на тому, що його позиція збігається з результатами проведеного експертного економічного дослідження №6217/6218-18 від 27.11.2018р. та підтверджується судовою практикою, у тому числі постановами Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 816/1488/17 і від 11.12.2018 року у справі № 807/68/18, на які у своєму відзиві посилається відповідач.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області вдруге було витребувано належним чином засвідчену копію акта перевірки №3790/88/04-36-55-30/34974155 від 11.10.2019 р., на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2020 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області втретє було витребувано належним чином засвідчену копію акта перевірки №3790/88/04-36-55-30/34974155 від 11.10.2019р., на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, докази його направлення та отримання позивачем.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Посадовою особою Кам`янського управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області була проведена камеральна перевірка ТОВ «Медікум ЛП» з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за січень - травень, липень - грудень 2017 року, січень-травень. серпень, вересень, грудень 2018 року, січень-березень, липень, серпень 2019 року, за результатами якої складено акт перевірки від 11.10.2019 року №3790/88/04-36-55-30/34974155.
З наведеного акта перевірки вбачається, що контролюючим органом було виявлено порушення ТОВ «Медікум-ЛП» пункту 201.10 статті 201 розділу V Податкового кодексу України щодо граничних строків реєстрації по 44 податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених за січень - травень, липень - грудень 2017 року, січень-травень. серпень, вересень, грудень 2018 року, січень-березень, липень, серпень 2019 року, на загальну суму податку на додану вартість 771952,91 грн, у тому числі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів - на загальну суму ПДВ 771952,91 грн., а саме: - №59 від 31.01.2017 року (граничний строк реєстрації - 15.02.2017, фактична дата реєстрації - 16.02.2017); - №90 від 28.02.2017року (граничний строк реєстрації - 15.03.2017, фактична дата реєстрації - 17.03.2017); - №145 від 31.03.2017 року (граничний строк реєстрації - 15.04.2017, фактична дата реєстрації - 18.04.2017); - №190 від 30.04.2017 року (граничний строк реєстрації - 15.05.2017, фактична дата реєстрації - 17.05.2017); - №240 від 31.05.2017 року (граничний строк реєстрації - 15.06.2017, фактична дата реєстрації - 19.06.2017); - №339 від 31.07.2017 року (граничний строк реєстрації - 15.08.2017, фактична дата реєстрації - 17.08.2017); - №389 від 31.08.2017 року (граничний строк реєстрації - 15.09.2017, фактична дата реєстрації - 19.09.2017); - №445 від 30.09.2017року (граничний строк реєстрації - 15.10.2017, фактична дата реєстрації - 18.10.2017); - №499 від 31.10.2017 року (граничний строк реєстрації - 15.11.2017, фактична дата реєстрації - 16.11.2017); - №551 від 30.11.2017 року (граничний строк реєстрації - 15.12.2017, фактична дата реєстрації - 18.12.2017); - №607 від 29.12.2017 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2018, фактична дата реєстрації - 17.01.2018);- №603 від 29.12.2017 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2018, фактична дата реєстрації - 16.01.2018); - №595 від 29.12.2017 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2018, фактична дата реєстрації - 16.01.2018); - №594 від 29.12.2017 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2018, фактична дата реєстрації - 16.01.2018); - №608 від 30.12.2017 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2018, фактична дата реєстрації - 18.01.2018);- №43 від 31.01.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.02.2018, фактична дата реєстрації - 16.02.2018); - №95 від 28.02.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.03.2018, фактична дата реєстрації - 16.03.2018); - №149 від 31.03.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.04.2018, фактична дата реєстрації - 18.04.2018);- №148 від 31.03.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.04.2018, фактична дата реєстрації - 18.04.2018);- №204 від 30.04.2018року (граничний строк реєстрації - 15.05.2018, фактична дата реєстрації - 17.05.2018); - №258 від 31.05.2018року (граничний строк реєстрації - 15.06.2018, фактична дата реєстрації - 18.06.2018); - №418 від 30.08.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.09.2018, фактична дата реєстрації - 19.09.2018); - №419 від 31.08.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.09.2018, фактична дата реєстрації - 20.09.2018); - №416 від 31.08.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.09.2018, фактична дата реєстрації - 19.09.2018); - №417 від 31.08.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.09.2018, фактична дата реєстрації - 19.09.2018); - №472 від 30.09.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.10.2018, фактична дата реєстрації - 17.10.2018); - №646 від 31.12.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2019, фактична дата реєстрації - 16.01.2019); - №647 від 31.12.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2019, фактична дата реєстрації - 16.01.2019); - №648 від 31.12.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2019, фактична дата реєстрації - 16.01.2019);- №649 від 31.12.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2019, фактична дата реєстрації - 16.01.2019); - №650 від 31.12.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2019, фактична дата реєстрації - 16.01.2019); - №652 від 31.12.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2019, фактична дата реєстрації - 16.01.2019); - №653 від 31.12.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2019, фактична дата реєстрації - 16.01.2019); - №654 від 31.12.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2019, фактична дата реєстрації - 16.01.2019);- №655 від 31.12.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2019, фактична дата реєстрації - 16.01.2019);- №656 від 31.12.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2019, фактична дата реєстрації - 16.01.2019);- №657 від 31.12.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2019, фактична дата реєстрації - 16.01.2019); - №658 від 31.12.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2019, фактична дата реєстрації - 16.01.2019); - №660 від 31.12.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2019, фактична дата реєстрації - 16.01.2019);- №52 від 31.01.2019 року (граничний строк реєстрації - 15.02.2019, фактична дата реєстрації - 18.02.2019); - №106 від 28.02.2019 року (граничний строк реєстрації - 15.03.2019, фактична дата реєстрації - 19.03.2019); - №166 від 31.03.2019 року (граничний строк реєстрації - 15.04.2019, фактична дата реєстрації - 16.04.2019);- №399 від 31.07.2019 року (граничний строк реєстрації - 15.08.2019, фактична дата реєстрації - 16.08.2019); - №458 від 31.08.2019 року (граничний строк реєстрації - 15.09.2019, фактична дата реєстрації - 17.09.2019).
Не погоджуючись з наведеним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до Державної податкової служби України (далі - ДПС України) із скаргою.
Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 23.01.2020 року №2954/6/99-00-08-05-05-06 податкове повідомлення - рішення № від 12.11.2019 року залишено без змін, а скарга позивача - без задоволення.

З зазначеним податковим повідомленням - рішенням позивач не погоджується, вважаємо його неправомірним і необґрунтованим, у зв`язку з чим звернувся до суду з цією позовною заявою.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Згідно з підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 198.5 ст.198 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Пунктом 1201.1 статті 1201 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Системний аналіз статті 201, пункту 1201.1 статті 1201 ПК України дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 1201.1 статті 1201 ПК України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Аналогічні висновки також містяться у постановах Верховного суду від 04 вересня 2018 року у справі №816/1488/17 та від 11 грудня 2018 року у справі №807/68/18.

Згідно з п.8 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 та зареєстрованого

в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 р. за № 137/28267 (далі - Порядок №1307), при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини:

01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку);

02 - Складена на постачання неплатнику податку;

03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку;

04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання;

05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку;

06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих;

07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України;

08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість;

09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість;

10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;

11 - Складена за щоденними підсумками операцій;

12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку);

13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності;

14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента;

15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання.

В інших випадках у верхній лівій частині податкової накладної тип причини не зазначається (нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються).

Відповідно до п.11 Порядку №1307 у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання/ починають використовуватися:

1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування;

2) в операціях, звільнених від оподаткування;

3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.

У разі складання зведеної податкової накладної в графі "Зведена податкова накладна" робиться помітка "X".

У таких зведених податкових накладних у графі "Отримувач (покупець)" платник податку зазначає власне найменування (П.І.Б.), у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставляється умовний ІПН "00", а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку (04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).

Згідно з п.16 Порядку №1307 таблична частина податкової накладної складається з двох розділів: А і Б.

До розділу Б податкової накладної вносяться дані у розрізі номенклатури постачання товарів/послуг, а саме:

1) до графи 2 - номенклатура товарів/послуг постачальника (продавця).

У разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, у цій графі платником зазначаються дати складання та порядкові номери податкових накладних, складених на такого платника податку при постачанні йому товарів/послуг, необоротних активів, за якими він визначає податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України;

2) до граф 3.1, 3.3 - код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (далі - ДКПП).

3) до граф 4 та 5 - одиниця виміру товарів/послуг.

4) до графи 6 - кількість (об`єм, обсяг) постачання товарів/послуг;

5) до графи 7 - ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування податку на додану вартість.

6) до графи 8 - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.

У графі 8 зазначається код ставки:

20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою;

7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків;

901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою;

902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою;

903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування;

7) до графи 9 - код пільги.

Графа 9 заповнюється у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, звільнених від оподаткування податком на додану вартість.

У графі 9 зазначається код відповідної пільги з податку на додану вартість згідно з Довідниками податкових пільг (Довідник податкових пільг, що є втратами доходів бюджету, або Довідник інших податкових пільг), які затверджені ДФС станом на дату складання податкової накладної.

8) до графи 10 - обсяг постачання (база оподаткування) без урахування ПДВ.

У графі 10 зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, вказується вартість (частина вартості) товару/послуги, необоротного активу, на яку нараховується податок відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Кодексу, згідно з основною ставкою податку та ставкою податку 7 відсотків, які застосовуються при нарахуванні податкових зобов`язань;

9) до графи 11 - код виду діяльності сільськогосподарського товаровиробника.

До розділу А податкової накладної (рядки І-Х) вносяться узагальнюючі дані за операціями, на які складається така податкова накладна, а саме:

у рядку І зазначається загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість;

у рядках ІІ-IV зазначаються суми податку на додану вартість, нараховані виходячи з обсягів постачання, зазначених у рядках V та VІ;

у рядках V-IX зазначаються загальні обсяги постачання товарів/послуг в розрізі кодів ставок, зазначених у графі 8 нижньої табличної частини податкової накладної.

У податковій накладній, складеній в межах виконання багатосторонньої угоди про розподіл продукції оператором інвестору відповідно до підпункту "а" пункту 337.4 статті 337 розділу XVIII Податкового кодексу України, рядки ІІ-ІХ не заповнюються.

У податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, рядки VІІ-ІХ не заповнюються.

У разі складання податкової накладної на операції з постачання товарів/послуг, які звільняються від оподаткування податком на додану вартість, рядки ІІ-VІІІ не заповнюються.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 39 із 44 зведених податкових накладних, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме: №59 від 31.01.2017 року, №90 від 28.02.2017 року, №145 від 31.03.2017 року, №190 від 30.04.2017 року, №240 від 31.05.2017 року, №339 від 31.07.2017 року, №389 від 31.08.2017 року, №445 від 30.09.2017 року, №499 від 31.10.2017 року, №551 від 30.11.2017 року, №607 від 29.12.2017 року, №608 від 30.12.2017 року, №43 від 31.01.2018 року, №95 від 28.02.2018 року, №149 від 31.03.2018 року, №148 від 31.03.2018 року, №204 від 30.04.2018 року, №258 від 31.05.2018 року, №418 від 30.08.2018 року, №419 від 31.08.2018 року, №472 від 30.09.2018 року, №646 від 31.12.2018 року, №647 від 31.12.2018 року, №648 від 31.12.2018 року, №649 від 31.12.2018 року, №650 від 31.12.2018 року, №652 від 31.12.2018 року, №653 від 31.12.2018 року, №654 від 31.12.2018 року, №655 від 31.12.2018 року, №656 від 31.12.2018 року, №657 від 31.12.2018 року, №658 від 31.12.2018 року, №660 від 31.12.2018 року, №52 від 31.01.2019 року, №106 від 28.02.2019 року, №166 від 31.03.2019 року, №399 від 31.07.2019 року, №458 від 31.08.2019 року, згідно з п.8 Порядку №1307 у верхній лівій частині у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» містять помітку «X» та тип причини: 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

При цьому, у графі 8 розділу Б наведених накладних не зазначено код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.

Отже доводи відповідача щодо самостійного визначення позивачем ставки 20 % на загальну суму податку на додану вартість 771 952,91 грн. у зведених податкових накладних спростовується інформацією, що міститься у самих накладних.

При цьому, позначка «09» відсилає до пп. б), п. 198.5 ст. 198 ПК України і свідчить про те, що придбані товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях звільнених від оподаткування.

Отже, щодо наведених вище 39 податкових накладних наявні дві обов`язкові складові для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України, а саме: податкові накладні не надаються отримувачу (покупцю) та, водночас, складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Суд вважає, що деякі недоліки в оформленні вищенаведених податкових податкових, на які посилається відповідач, ніяким чином не впливають на зміст та сутність цих накладних та не спростовують той факт, що вони не надаються отримувачу (покупцю) та, водночас, складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

За таких обставин суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій, згідно пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України, за порушення позивачем граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації зведених податкових накладних №59 від 31.01.2017 року, №90 від 28.02.2017 року, №145 від 31.03.2017 року, №190 від 30.04.2017 року, №240 від 31.05.2017 року, №339 від 31.07.2017 року, №389 від 31.08.2017 року, №445 від 30.09.2017 року, №499 від 31.10.2017 року, №551 від 30.11.2017 року, №607 від 29.12.2017 року, №608 від 30.12.2017 року, №43 від 31.01.2018 року, №95 від 28.02.2018 року, №149 від 31.03.2018 року, №148 від 31.03.2018 року, №204 від 30.04.2018 року, №258 від 31.05.2018 року, №418 від 30.08.2018 року, №419 від 31.08.2018 року, №472 від 30.09.2018 року, №646 від 31.12.2018 року, №647 від 31.12.2018 року, №648 від 31.12.2018 року, №649 від 31.12.2018 року, №650 від 31.12.2018 року, №652 від 31.12.2018 року, №653 від 31.12.2018 року, №654 від 31.12.2018 року, №655 від 31.12.2018 року, №656 від 31.12.2018 року, №657 від 31.12.2018 року, №658 від 31.12.2018 року, №660 від 31.12.2018 року, №52 від 31.01.2019 року, №106 від 28.02.2019 року, №166 від 31.03.2019 року, №399 від 31.07.2019 року, №458 від 31.08.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо податкових накладних №603 від 29.12.2017 року, №595 від 29.12.2017 року, №594 від 29.12.2017 року, №416 від 31.08.2018 року, №417 від 31.08.2018 року, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи та не заперечується сторонами, відповідно до вимог п.8 Порядку №1307, у верхній лівій частині п`яти наведених вище зведених податкових накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» зроблено помітку «X» та зазначено тип причини: 02 - Складена на постачання неплатнику податку.

При цьому, у графі 8 розділу Б наведених накладних зазначено код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються «20».

Наведені обставини свідчать про те, що ці податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість, а тому позивач не може бути звільнений від відповідальності, передбаченої пунктом 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України за їх несвоєчасну реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що до позивача правомірно застосовано штраф за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкових накладних №603 від 29.12.2017 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2018, фактична дата реєстрації - 16.01.2018), сума ПДВ 275,84 грн., сума штрафу 27,58 грн.; №595 від 29.12.2017 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2018, фактична дата реєстрації - 16.01.2018) сума ПДВ 127,19 грн., сума штрафу 12,72 грн.; №594 від 29.12.2017 року (граничний строк реєстрації - 15.01.2018, фактична дата реєстрації - 16.01.2018) сума ПДВ 333,58 грн., сума штрафу 33,36 грн.; №416 від 31.08.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.09.2018, фактична дата реєстрації - 19.09.2018) сума ПДВ 12,35 грн., сума штрафу 1,24 грн.; №417 від 31.08.2018 року (граничний строк реєстрації - 15.09.2018, фактична дата реєстрації - 19.09.2018) сума ПДВ 353,05 грн., сума штрафу 35,31 грн., загальну сума штрафу за цими накладними складає 110,21 грн.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини та викладені норми права, суд прийшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 12.11.2019 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 77195,32 грн., є протиправним та підлягає скасуванню в частині 77 085,11 грн. нарахованих за порушення позивачем граничного строку для реєстрації зведених податкових накладних №59 від 31.01.2017 року, №90 від 28.02.2017 року, №145 від 31.03.2017 року, №190 від 30.04.2017 року, №240 від 31.05.2017 року, №339 від 31.07.2017 року, №389 від 31.08.2017 року, №445 від 30.09.2017 року, №499 від 31.10.2017 року, №551 від 30.11.2017 року, №607 від 29.12.2017 року, №608 від 30.12.2017 року, №43 від 31.01.2018 року, №95 від 28.02.2018 року, №149 від 31.03.2018 року, №148 від 31.03.2018 року, №204 від 30.04.2018 року, №258 від 31.05.2018 року, №418 від 30.08.2018 року, №419 від 31.08.2018 року, №472 від 30.09.2018 року, №646 від 31.12.2018 року, №647 від 31.12.2018 року, №648 від 31.12.2018 року, №649 від 31.12.2018 року, №650 від 31.12.2018 року, №652 від 31.12.2018 року, №653 від 31.12.2018 року, №654 від 31.12.2018 року, №655 від 31.12.2018 року, №656 від 31.12.2018 року, №657 від 31.12.2018 року, №658 від 31.12.2018 року, №660 від 31.12.2018 року, №52 від 31.01.2019 року, №106 від 28.02.2019 року, №166 від 31.03.2019 року, №399 від 31.07.2019 року, №458 від 31.08.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, податкове повідомлення-рішення від 12.11.2019 № в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 110,21 грн. за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних №603 від 29.12.2017 року, №595 від 29.12.2017 року, №594 від 29.12.2017 року, №416 від 31.08.2018 року, №417 від 31.08.2018 року є правомірним, а тому не підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень рішення якого оскаржується, не доведено правомірність прийняття податкового повідомлення - рішення № від 12.11.2019 року в частині накладення на ТОВ «Медікум-ЛП» штрафу за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на суму 77 085,11 грн.

В свою чергу позивачем не доведено наявність правових підстав для скасування податкового повідомлення - рішення № від 12.11.2019 року в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 110,21 грн. за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних №603 від 29.12.2017 року, №595 від 29.12.2017 року, №594 від 29.12.2017 року, №416 від 31.08.2018 року, №417 від 31.08.2018 року.

За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікум-ЛП», суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь позивача частину сплаченого ним судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 2099 грн.

Керуючись ст.ст.2, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікум-ЛП» (51911, м. Кам`янське, вул. Республіканська, буд.44, кв.2, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49600, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд.17-А, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № від 12.11.2019 року, в частині накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Медікум ЛП» штрафу за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у розмірі 77 085 грн. 11 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікум-ЛП» () судовий збір в розмірі 2099 (дві тисячі дев`яносто дев`ять) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.04.2020 р.

Суддя О.М. Неклеса