Справа № 465/6721/15-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 квітня 2020 року

м. Київ

справа №465/6721/15-а

адміністративне провадження №К/9901/11915/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Желєзного І.В., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Франківського районного суду міста Львова від 13.07.2016 (суддя Козюренко Р.С.) та

ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2016 (колегія у складі суддів Яворського І.О., Кухтея Р.В., Носа С.П.)

у справі № 465/6721/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради,

треті особи - Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», Публічне акціонерне товариство «Львівобленерго», Публічне акціонерне товариство «Львівгаз», Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал», Будинкоуправління № 4 «Липники» КЕВ м. Львова, Львівська філія ПАТ «Укртелеком», Львівське комунальне підприємство «Затишне»,

про зобов`язання відновити надання пільг.

I. РУХ СПРАВИ

1. 08 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, треті особи - Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», Публічне акціонерне товариство «Львівобленерго», Публічне акціонерне товариство «Львівгаз», Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал», Будинкоуправління № 4 «Липники» КЕВ м. Львова, Львівська філія ПАТ «Укртелеком», Львівське комунальне підприємство «Затишне», у якому просив зобов`язати відновити надання пільг, як особі, що має особливі заслуги перед Батьківщиною у повному обсязі.

2. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 13.07.2016 провадження по справі за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ЛМКП «Львівтеплоенерго», ПАТ «Львівобленерго», ПАТ «Львівгаз», ЛМКП «Львівводоканал», Будинкоуправління №4 «Липники» КЕВ м. Львова, Львівської філії ПАТ «Укртелеком», Львівського комунального підприємства «Затишне» закрито.

3. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 13.07.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2016, у задоволенні позову відмовлено.

4. У касаційній скарзі позивач, із посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити або направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.10.2016 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача.

6. У зв`язку із ліквідацією вказаного суду справу передано Верховному Суду.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач до 01.07.2015 отримував пільги як особа, що має особливі заслуги перед Батьківщиною і був звільнений від сплати комунальних послуг.

8. У зв`язку із прийнятим Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII та прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 «Про порядок надання пільг окремим категоріям громадян» із 01.07.2015 почав отримувати квитанції на оплату комунальних послуг.

9. Вважаючи, що його права порушено, ОСОБА_1 звернувся до суду.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки позивач добровільно змінив пільгу та отримує пільги як інвалід війни II групи, починаючи з 01.07.2015, а право на пільги як особа, що має особливі заслуги перед Батьківщиною втратив, так як середньомісячний сукупний дохід сім`ї позивача в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

11. Позивач у касаційній скарзі наголошує на тому, що до 01.07.2015 отримував пільги у відповідності до п. 7 ст. 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993 (далі - Закон № 3551-XII).

12. Вважає, що позбавлення його вказаних пільг на підставі Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 суперечить статті 2 Закону № 3551-XII, згідно змісту якої права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

13. Зазначає, що прийняття Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 призвело до звуження його прав, що суперечить статті 22 Конституції України.

14. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції не розглянув клопотання про забезпечення позову.

15. Від третіх осіб - Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» та Публічного акціонерного товариства «Львівгаз» надійшли заперечення на касаційну скаргу. Просили залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.

17. Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» ст.16 Закону України № 3551-XII доповнено частиною другою такого змісту: «Установити, що пільги, передбачені пунктами 4, 5, 7 та 12 цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України». Прикінцевими положеннями даного закону встановлено, що в частині врахування середньомісячного сукупного доходу сім`ї при наданні пільг закон набуває чинності з 01.07.2015.

18. Зазначена норма не конституційною не визнавалася і була чинною на момент спірних правовідносин.

19. Положення п.1, 2 Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 389 від 04.06.2015 (далі - Порядок), визначають механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо-та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів залежно від середньомісячного сукупного доходу сім`ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами. Дія цього Порядку поширюється зокрема, на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в тому числі особи, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною.

20. Згідно п. 3 вказаного Порядку пільги надаються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу (станом на 01 липня 2015 року податкова соціальна пільга становила 1710 грн).

21. Судами попередніх інстанцій встановлено, що розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї позивача в розрахунку на одну особу перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

22. Таким чином, із 01.07.2015 він втратив право на пільги як особа, що має особливі заслуги перед Батьківщиною.

23. Разом з тим, під час судового розгляду встановлено, що згідно заяви позивача від 17.08.2015 внесено інформацію до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги щодо позивача як інваліда війни II групи та видано відповідну довідку про включення зазначеної інформації до вказаного реєстру.

24. Як інвалід II групи, позивач має право відповідно до статті 13 Закону № 3551-XII має право на 100-відсоткову знижку на одну особу при оплаті за житлово-комунальні послуги та послуги зв`язку у межах соціальних нормативів споживання житлово-комунальних послуг для надання пільг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування».

25. Щодо доводів позивача, що прийняття Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 призвело до звуження його прав, що є порушенням статті 22 Конституції України.

26. Відповідно до статті 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні стандарти встановлюються законами, іншими нормативно-правовими актами. Отже, з огляду на те, що Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 є чинним, не визнаний в установленому порядку неконституційним та не був скасований, то відповідно його положення є обов`язковими.

27. Конституційний Суд України у рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державною, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства.

28. Пунктом 12 Порядку передбачено право пільговика за зверненням із житловою субсидією у разі коли середньомісячний дохід сім`ї пільговика в розрахунку на одну особу перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

29. Таким чином, позивач помилково вважає, що його права звужені, що є порушенням статті 22 Конституції України і статті 2 Закону № 3551-XII, оскільки державою введено право на житлову субсидію, що є альтернативним способом компенсації втраченої пільги.

30. З приводу посилань позивача щодо не розгляду клопотання про забезпечення позову судом першої інстанції. Колегія суддів вважає, що не розгляд клопотання про забезпечення позову не виплинув на результат розгляду справи.

31. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

32. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

33. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 350, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Франківського районного суду міста Львова від 13.07.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2016 у справі №465/6721/15-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя І.В. Желєзний

Суддя О.П. Стародуб