Справа № 826/14139/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 року м. Київ № 826/14139/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсантехсервіс» до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрспецсантехсервіс" (далі - позивач/ ТОВ "Укрспецсантехсервіс") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі- відповідач/ ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що висновки контролюючого органу, на яких ґрунтуються оскаржувані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки фінансово-господарські операції позивача з контрагентами є реальними, що підтверджується, за твердженнями позивача, належним чином оформленою первинною документацією.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, прийнятих у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог податкового законодавства з боку позивача.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведено планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецсантехсервіс" (код 32156805) щодо податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, валютного за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року.

Перевіркою встановлено порушення:

пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся в сумі 1011640грн в тому числі за 2015 рік в сумі 51164грн, за 2016 рік в сумі 96047 грн;

п.198.3 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 819494грн в тому числі за липень 2015 року в сумі 56848 грн, травень 2016 року в сумі 24600 грн, червень 2016 року в сумі 209699 грн, липень 2016 року в сумі 243702 грн, серпень 2016 року в сумі 284645 грн, завищено від`ємне значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 280995 грн в тому числі за лютий 2016 року на суму 12121 грн, березень 2016 року на суму 17653 грн, квітень 2016 року на суму 4258 грн, травень 2016 року на суму 39805 грн, червень 2016 року на суму 49593 грн, липень 2016 року на суму 66981 грн, серпень 2016 року на суму 5861 грн;

пп.201.10 ст.201 Податкового кодексу України в частині порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН;

п.2.8 глава 2, п.3.5 глава 3 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні»;

п.49.2, пп.49.18.2 п.49.18. ст.49, пп. б п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, р.ІІІ «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», а саме подання не вірно відображеним ідентифікаційним кодом фізичної особи, що призвело до зміни платника податку та не відображена поворотна фінансова допомога ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) у І-ІV кв. 2015 року, І-ІV кв. 2016 року.

За наслідками перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби в м. Києві складено акт від 10.05.2018 року №318/26-15-14-01-05/32156805 (далі - акт перевірки) та прийнято податкові повідомлення-рішення від 29.05.2018 року №, №, №.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та таким, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно пункту 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно вимог пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов`язковим.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно положень статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

З вищенаведених правових норм вбачається, що для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість платник податку на додану вартість повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності. При цьому, право на бюджетне відшкодування частини від`ємного значення виникає лише у разі фактичної сплати податку на додану вартість в ціні придбаного товару (робіт, послуг) отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як вбачається зі змісту акту перевірки та відзиву ГУ ДФС у м. Києві, висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами - ТОВ «Готліб ЛТД» (попередня назва ТОВ «Екодит»), ТОВ «БК «Альтор», ТОВ «Апекстрейд», ТОВ «Дакстер Трен», ТОВ «Дервік Капітал», ТОВ «Калабрія Плюс», ТОВ «Трейдер Вікторі».

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Готліб ЛТД» (попередня назва ТОВ «Екодит»).

Між ТОВ «Укрспецсантехсервіс» (Замовник) та ТОВ «Екодит» (Підрядник) укладено договір підряду №3 від 01.07.2015 року. Термін виконання робіт з 03.07.2015 року до 03.07.2016 року. Орієнтовна вартість робіт становить 50000000 грн. в т.ч. ПДВ в розмірі 8333333,33 грн.

Перевіркою податкового органу встановлено, що ТОВ «Екодит» останню декларацію по податку на додану вартість подано за листопад 2015 року до Баришівсько-Березанського відділення (Баришівський району) ОДПІ. Директором товариства значиться ОСОБА_2 .

Відповідачем під час перевірки встановлено, що згідно звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за три квартали 2015 року становить 11 осіб.

Відповідачем зазначено, що під час проведеного аналізу виконання ТОВ «Екодит» оформлених господарських операцій, враховуючи їх зміст та технологічну специфіку операції з придбання товарів та реалізації товарів/робіт, а саме враховуючи відсутність на підприємстві власних основних засобів: складських приміщень, транспортних засобів, тощо, а також відсутність їх залучення у третіх осіб, придбання товарів з відмінною від реалізації номенклатурою (назвою), встановлено неможливість виконання документально оформлених господарських операцій ТОВ «Екодит».

Згідно баз даних ДФС України ІС «Податковий блок» встановлено, відносно посадових осіб ТОВ «Екодит» відкрито кримінального провадження №0000097 від 14.12.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205 та ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України.

Відповідно вироку Баришівського районного суду Київської області від 23.11.2016 року №361/3761/16-к в рамках кримінального провадження №0000002, за фактом вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст.205, ч.1 ст. 205-1 Кримінального кодексу України встановлено: «...ОСОБА 2 в червні 2015 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на Майдані Незалежності що у м. Києві, вступила у попередню злочинну змову з невстановленими досудовим слідством особами, з метою придбання та державної перереєстрації, за матеріальну винагороду, суб`єкта підприємницької діяльності -юридичної особи ТОВ «Екодит» на своє ім`я, в органах державної влади, без наміру здійснення статутної господарської діяльності, з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб.

При цьому, ОСОБА 2 з невстановленою досудовим розслідуванням особою, розподілили між собою ролі у спільному злочинному плані. Так, ОСОБА 2, відповідно до розробленого злочинного плану, повинна надати свої анкетні дані, документи, що посвідчують особу, підписати статутні та інші документи по придбанню фіктивного підприємства - ТОВ «Екодит», У свою чергу, невстановлена досудовим розслідуванням особа, відповідно до відведеної їй злочинної ролі, повинна підготувати необхідні для перереєстрації підприємства в органах державної влади документи, а також виконати всі дії для того, щоб надати можливість невстановленим досудовим розслідуванням особам використовувати придбане підприємство, з метою прикриття незаконної діяльності.

Так, ОСОБА 2 26.06.2015 року здійснила державну перереєстрацію ТОВ «Екодит» у державного реєстратора Баришівського міськрайонного управління юстиції у Київській області за №2034365.

ОСОБА 2, будучи засновником фіктивного підприємства ТОВ «Екодит» у період з 23.06.2015 року по 01.08.2015 року, забезпечила прикриття незаконної діяльності невстановленої досудовим розслідуванням особі щодо здійснення вигаданих прибуткових та видаткових операцій по рахункам підприємства, складені від імені службових осіб ТОВ «Екодит» фіктивних господарських угод та фіктивних первинних документів, щодо реалізації товарів, робіт, послуг, складанні та видачі документів податкової звітності...»

Щодо взаємовідносин з ТОВ «БК «Альтор».

Між ТОВ «Укрспецсантехсервіс» (Замовник) та ТОВ «Будівельна компанія «Альтор» (Підрядник) укладено договір підряду №2 від 17.02.2016 року.

Предмет договору: підрядник зобов`язується виконати роботи по проведенню проектних робіт, ремонтно-будівельних робіт, будівельно-монтажних робіт, по технічному обслуговуванню обладнання систем опалення, по реконструкції системи теплопостачання, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи. Термін виконання робіт з 17.02.2016 року до 17.02.2017 року.

Як зазначено відповідачем, згідно наявної інформації в базах даних ДФС України ІС «Податковий блок» стосовно ТОВ «БК «Альтор» встановлено, що свідоцтво платника ПДВ Анульовано від 31.01.2018 року, остання подана декларація по податку на додану вартість за липень 2016 року до Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Інформація про трудові ресурси: звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за І квартал 2016 року 1 особа.

Під час проведеного аналізу можливості виконання ТОВ «БК «Альтор» оформлених господарських операцій, враховуючи їх зміст та технологічну специфіку операції з придбання товарів та реалізації товарів/робіт, а саме враховуючи відсутність на підприємстві власних основних засобів: складських приміщень, транспортних засобів, тощо, а також відсутність їх залучення у третіх осіб, придбання товарів з відмінною від реалізації номенклатурою (назвою), встановлено неможливість виконання документально оформлених господарських операцій ТОВ «БК «Альтор».

Згідно баз даних ДФС України ІС «Податковий блок» встановлено, що по підприємству ТОВ «БК «Альтор» в рамках кримінального провадження №0000097 від14.12.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205, ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України Оперативним управлінням ГУ ДФС у Київській області внесена інформація до АІС «СФП» (суб`єкт фіктивного підприємництва), опитаний директор гр. ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), щодо непричетності до діяльності підприємства ТОВ «БК «Альтор» ознака фіктивності «зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників».

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Апекстуейд ЛТД».

Відповідно до наявної інформації в базах даних ДФС України ІС «Податковий блок» стосовно ТОВ «Апекстрейд ЛТД», код 40139962 встановлено, що ТОВ «Апекстрейд ЛТД» зареєстровано Бориспільське відділення (м.Бориспіль) Броварської ОДПІ.

Свідоцтво платника ПДВ Анульовано від 02.02.2018 року, остання подана декларація по податку на додану вартість за вересень 2016 року до Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Інформація про трудові ресурси: звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за II квартал 2016 року 1 особа. Керівником ТОВ «Апекстрейд ЛТД» є ОСОБА_4 .

Під час проведеного аналізу можливості виконання ТОВ «Апекстрейд ЛТД» оформлених господарських операцій, враховуючи їх зміст та технологічну специфіку операції з придбання товарів та реалізації товарів/робіт, а саме враховуючи відсутність на підприємстві власних основних засобів: складських приміщень, транспортних засобів, тощо, а також відсутність їх залучення у третіх осіб, придбання товарів з відмінною від реалізації номенклатурою (назвою), встановлено неможливість виконання документально оформлених господарських операцій ТОВ «Апекстрейд ЛТД».

Згідно баз даних Єдиний реєстр судових рішень встановлено кримінальне провадження (справа №757/26000/17-к від 26.04.2016 року №0000029 та судове рішення вирок суду від 23.06.2017 року Печерського районного суду м. Києва, щодо до діяльності підприємства ТОВ «Апекстрейд ЛТД», ознака фіктивності «зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників» ОСОБА_4 визнати винним у злочині, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.205, ч.1 ст.358 КК України.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Дакстер Трен».

Між ТОВ «Укрспецсантехсервіс» (Замовник) та ТОВ «Дакстер Трен» (Виконавець) укладено договір поставки товару №6 від 06.07.2016 року.

Предмет договору: виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визнаних цим договором, поставити у власність замовника замовлений товар, замовник зобов`язується своєчасно прийняти та оплатити таку продукцію на умовах цього Договору. Ціна договору вказується в рахунках-фактурах, які є складовою частиною цього договору. Поставка товару здійснюється в денний та/або нічний час на адресу, та в строки що зазначені замовником в письмових замовленнях. Датою поставки є дата передачі товару виконавцем замовнику, яка є датою підписання видаткової накладної.

Відповідно до наявної інформації в базах даних ДФС України ІС «Податковий блок» стосовно ТОВ «Дакстер Трен», встановлено, що ТОВ «Дакстер Трен» зареєстроване Києво-Святошинська ОДПІ (Обухівське відділення м.Обухів). Остання подана декларація по податку на додану вартість за вересень 2016 року.

Інформація про трудові ресурси: звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходугрошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за II квартал 2016 року 1 особа.

В момент вчинення порушення, у 2016 році, керівником ТОВ «Дакстер Трен» є ОСОБА_5 .

Під час проведеного аналізу можливості виконання ТОВ «Дакстер Трен» оформлених господарських операцій, враховуючи їх зміст та технологічну специфіку операції з придбання товарів та реалізації товарів/робіт, а саме враховуючи відсутність на підприємстві власних основних засобів: складських приміщень, транспортних засобів, тощо, а також відсутність їх залучення у третіх осіб, придбання товарів з відмінною від реалізації номенклатурою (назвою), встановлено неможливість виконання документально оформлених господарських операцій ТОВ «Дакстер Трен».

Згідно баз даних Єдиний реєстр судових рішень встановлено кримінальне провадження (справа №755/1949/17) №000004 та судове рішення вирок суду від 08.02.2017 року Дніпровського районного суду м. Києва, щодо до діяльності підприємства ТОВ «Дакстер Трен», ознака фіктивності «зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників». ОСОБА_5 визнати винним у злочині, передбаченого ч.1 ст.205-1 Кримінального кодексу України.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Дервік Капітал».

Між ТОВ «Укрспецсантехсервіс» (Замовник) та ТОВ «Дервік Капітал» (Виконавець) укладено договір поставки товару №3 від 01.06.2016 року.

Предмет договору: виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визнаних цим договором, поставити у власність замовника замовлений товар, замовник зобов`язується своєчасно прийняти та оплатити таку продукцію на умовах цього Договору. Ціна договору вказується в рахунках-фактурах, які є складовою частиною цього договору.

Відповідно до наявної інформації в базах даних ДФС України ІС «Податковий блок» стосовно ТОВ «Дервік Капітал» встановлено, що свідоцтво платника ПДВ анульовано від 19.10.2017 року. Остання подана декларація по податку на додану вартість за вересень 2016 року.

Інформація про трудові ресурси: звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за II квартал 2016 року 1 особа. Керівником ТОВ «Дервік Капітал» є ОСОБА_6 .

Згідно баз даних ДФС України ІС «Податковий блок» встановлено, що по підприємству ТОВ «Дервік Капітал» Оперативним управлінням ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві в рамках кримінального провадження №0000020 від 02.02.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України внесена інформація до АІС «СФП» (суб`єкт фіктивного підприємництва), опитаний директор ОСОБА_6 , щодо непричетності до діяльності підприємства ТОВ «Дервік Капітал» ознака фіктивності «зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників».

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Калабрія Плюс».

Відповідно до наявної інформації в базах даних ДФС України ІС «Податковий блок» стосовно ТОВ «Калабрія Плюс», код 39929641 встановлено, що свідоцтво платника ПДВ Анульовано від 15.02.2018 року. Остання подана декларація по податку на додану вартість за жовтень 2016 року до Києво-Святошинської ОДПІ (Обухівське в. м.Обухів).

Інформація про трудові ресурси: звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за II квартал 2016 року 1 особа. Керівником ТОВ «Калабрія Плюс» є ОСОБА_7 .

Згідно баз даних ДФС України ІС «Податковий блок» встановлено, що по підприємству ТОВ «Калабрія Плюс» в рамках кримінального провадження №0000097 від 14.12.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205 та ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві внесена інформація до АІС «СФП» (суб`єкт фіктивного підприємництва), опитаний директор ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ), щодо непричетності до діяльності підприємства ТОВ «Калабрія Плюс» ознака фіктивності «зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників».

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Трейдер Вікторі».

Між ТОВ «Укрспецсантехсервіс» (Замовник) та ТОВ «Трейдер Вікторі» (Виконавець) укладено Договір поставки товарів від 01.11.2016 року №1.

Виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити у власність Замовника замовлений товар, а Замовник зобов`язується своєчасно прийняти та оплатити таку продукцію на умовах цього Договору. Предметом виготовлення та поставки є товар згідно попереднього замовлення. Кількість товарів, що підлягають виготовленню та поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами визначаються у заявках Замовника, рахунках-фактурах та накладних (товарно- транспортних, фактичних, або видаткових). Загальна кількість товару, що поставляється за цим Договором, визначається на підставі видаткових накладних, в яких вказується: дата поставки, кількість товару, номенклатура товару, точна адреса поставки.

Розрахунок за товарі здійснено відповідно до платіжних доручень №1324 від 13.12.2016 року на загальну суму 245000,00 грн., суму ПДВ 40833,33 грн., призначення платежу - оплата за матеріали згідно рахунку №2111 від 21.11.2016 року0; №1322 від 13.12.2016 року на загальну суму 21001,84 грн., суму ПДВ - 3500,31 грн., призначення платежу - оплата за регулятор згідно рахунку №2111-1 від 01.11.2016 року.

Предметом виготовлення та поставки є товар згідно попереднього замовлення, однак, як зазначено відповідачем та не спростовано позивачем, до перевірки не надано Замовлення від ТОВ «Укрспецсантехсервіс» до ТОВ «Трейдер Вікторі» з зазначеною номенклатурою та кількістю товарів.

Відповідно до Договору поставки товарів від 01.11.2016 року №1 та податкових накладних є такі товари, які поставляються на ТОВ «Укрспецсантехсервіс» без наявного коду УКТ ЗЕД та згідно п. 2.1 підлягають виготовленню: «п. 2.1. Кількість товарів, що підлягають виготовленню та поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами визначаються у заявках Замовника, рахунках-фактурах та накладних (товарно-транспортних, фактичних, або видаткових).»

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Трейдер Вікторі» звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за період листопад 2016 не подано; фінансовий звіт суб`єкта господарювання за 2016 рік не подавався; остання податкова декларація з податку на додану вартість подана в листопаді 2016 року, з цього часу суб`єкт господарювання не звітує.

Згідно ІС «Податковий блок» встановлено, що 10.02.2017 року ТОВ «Трейдер Вікторі» заведено до картки суб`єктів фіктивного підприємництва з ознакою фіктивності - зареєстровано (перереєстровано) в органах держреєстрації з подальшою передачею у володіння чи управління підставним, померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність.

Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних відсутнє придбання товару, що був реалізований на ТОВ «Укрспецсантехсервіс». Крім цього відсутність трудових ресурсів, виробничого обладнання, транспортних засобів та торгівельного обладнання, відсутність у підприємства необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині, виробництва, зберігання та відвантаження товарно-матеріальних цінностей свідчить про неможливість здійснення господарської діяльності ТОВ «Трейдер Вікторі».

Статус фіктивного, нелегального підприємства (зокрема, в силу його реєстрації на підставну особу) несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі у справі №826/2747/13-а за позовом ТОВ «Джі «Ей Софт Україна» до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішення.

Розв`язуючи спір та задовольняючи позовні вимоги Товариства, суди попередніх інстанцій, з урахуванням положення ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону, яка діяла на момент вчинення судом процесуальної дії), щодо обов`язковості для адміністративного суду лише вироку у кримінальній справі, відхилили посилання контролюючого органу на постанову Печерського районного суду м. Києва від 21.09.2012, якою гр. ОСОБА 5 звільнено від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими обставинами (амністія) та не взяли до уваги протокол допиту обвинуваченого гр. ОСОБА 5, в якому останній заперечував свою участь у веденні фінансово - господарської діяльності ТОВ «ТК «Поділля - Експрес» (контрагент позивача) та враховуючи акт перевірки позивача, в якому на думку судів першої та апеляційної інстанцій, контролюючим органом детально здійснено аналіз первинних бухгалтерських/податкових документів по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ТК «Поділля-Інвест», наданих до позивачем до перевірки (договорів, актів здачі-приймання виконаних робіт, податкових накладних, банківських виписок), дійшли висновку про реальність правових наслідків спірних господарських операцій, за результатами яких позивачем було сформовано валові витрати та податковий кредит.

Проте колегія суддів вважає такий висновок судів попередніх інстанцій передчасним з огляду на те, що фактично судами не було досліджено реальність господарський операцій між позивачем та його контрагентом, зокрема, не було перевірено фактичне вчинення господарських операцій з придбання послуг, що пов`язані з рухом активів та зміною зобов`язань чи власного капіталу, не було встановлено за яких обставин і в який спосіб було налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його контрагентом, чи мав такий контрагент відповідну правоздатність у відповідній сфері діяльності - супроводження програмного забезпечення, не було встановлено з якою метою придбавались такі послуги (роботи), їх пов`язаність з господарською діяльністю позивача, не досліджено матеріальні, фінансові, трудові ресурси, технічні та технологічні можливості щодо виконання суб`єктами господарювання договірних зобов`язань, як фактично не було оцінено і надані позивачем у підтвердження реальності здійснення господарських операцій первинні документи, зокрема, щодо належного їх оформлення (форма, зміст, зазначення необхідних реквізитів).

Позивачем до матеріалів справи надано копії рахунку-фактури, податкові накладні.

В той же час, суд звертає увагу, що вказані вище документи, а також наявні у справі рахунки - фактури не містять ні прізвищ, ні посади підписантів, відповідальних за здійснення господарських операцій від імені продавця, що не дає змоги ідентифікувати особу, яка фактично брала участь у здійсненні вказаних операцій.

На підтвердження фактичного здійснення перевезення товарів позивачем за вказаними договорами купівлі-продажу не було надано суду жодної виписаної товарно-транспортної накладної, як і не було надано будь-якого перевізного документу за вказаними господарськими операціями з контрагентами, не надано жодної інформації щодо наявності власного чи орендованого транспорту.

Отже, суд критично ставиться до даних документів, оскільки безпосередньо з їх змісту не вбачається причинно-наслідковий зв`язок між спірними господарськими операціями та наведеними документами. Зокрема, позивач не пред`явив суду документальних доказів як то про оприбуткування на складі Товариства певних матеріальних активів (товарів) в результаті конкретних господарських операцій та передачі їх матеріально-відповідальній особі, відомості про обсяги та залишок товарів.

Суд вважає, що податкові накладні, що стали підставою для формування податкового кредиту, у випадку їх заповнення не уповноваженими особами не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноваженими особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів (робіт, послуг), а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

Статус фіктивного нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, а господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05.03.2012 (справа №21-421а11), від 01.12.2015 у справі №21-1661а15, від 02.12.2015 у справі №21-3849а15).

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 23.02.2017 у справі № 805/3424/15-а (№К/800/25505/16) та викладена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 у справі №826/7047/13-а (К/9901/436/18).

У постанові Верховного Суду України від 27.06.2017 №21-3418а16 висловлена правова позиція, згідно із якою первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентами, які не мали можливості фактично здійснювати господарські операції, у зв`язку з відсутністю майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій з купівлі-продажу або надання послуг, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

Стала практика Верховного Суду України (рішення від 22.03.2016 у справі №810/6201/14, від 26.04.2016 №2а-4201/11/2670, від 12.04.2016 №826/17617/13-а тощо, виходить із того, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентом від імені особи, яка заперечує свою участь у створенні та діяльності контрагента платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

В площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків дійсно відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного (частина 2 статті 77 КАС України). Проте, у разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого частиною 1 статті 77 КАС України обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу), повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 29.05.2018 №, суд зазначає наступне.

Під час перевірка, позивачем надано касова книга, прибуткові та видаткові ордери, розрахункові відомості.

Згідно «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року №40/10320 касова книга підприємства прошнурована, пронумерована, скріплена печаткою і підписом керівника та головного бухгалтера.

Приймання готівки в касу підприємства проводиться за прибутковими касовими ордерами, видача готівки проводиться за видатковими касовими ордерами.

Листом від 27.04.2018 року б/н позивач повідомив, що розрахунок встановлення ліміту залишку готівки в касі за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року не розраховувався.

Відповідно до вимог пункту 5.9 Постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 „Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" (з послідуючими змінами та доповненнями) ліміт залишку готівки в касі позивача вважається нульовим.

Відповідно п.2.8 глави 2 Положення, підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) в межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов`язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб. За відсутності банків готівкова виручка (готівка) для переказу на банківські рахунки підприємства може здаватися до операторів поштового зв`язку та небанківських фінансових установ, які мають ліцензію Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України на здійснення переказу коштів.

Відповідно до п.3.5 глави 3 Положення, для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

Перевіркою встановлено, що згідно видаткового касового ордера від 07.12.2015 року №18 (сторінка касової книги №18 від 07.12.2015) з каси підприємства видано готівкові кошти ОСОБА_1 в розмірі 7000,00 грн. (надання зворотної фінансової допомоги). Однак, у видатковому касовому ордері від 07.12.2015 року №18 відсутній підпис одержувача готівкових коштів.

Тобто, відбулось перевищення ліміту залишку готівки на зазначену суму.

З огляду на вищевикладене, виходячи з наведеного у сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку позивачем не доведено наявності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов`язують можливість правомірного формування спірних сум податкових вигод, відповідно при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень контролюючий орган діяв правомірно, у межах наданих йому повноважень, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною п`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених судових витрат відсутні, а тому судові витрати за рахунок позивача на користь відповідача не стягуються.

Керуючись вимогами ст.ст.2, 5- 11, 19, 72- 77, 90, 139, 241- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

вирішив:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецсантехсервіс" відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя І.В. Смолій