Справа № 640/8069/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року м. Київ № 640/8069/19

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Шевченко Н.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Північного офісу Держаудитслужби до Державного науково-виробничого підприємства «Захід» про стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В :

Північний офіс Держаудитслужби (надалі по тексту також - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного науково-виробничого підприємства «Захід» (надалі по тексту також - відповідач, ДНВП «Захід»), в якому просить стягнути з Державного науково-виробничого підприємства «Захід» на користь державного бюджету України завдані збитки на загальну суму 425,15 тис. грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що протягом періоду, який підлягав ревізії, відповідач одноособово укладав договори оренди про передачу в орендне користування нежитлових приміщень без погодження з Фондом державного майна України або його регіональним відділенням, чим порушено ст.5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п.5.5 статуту підприємства. В результаті, відповідачем не перераховано до державного бюджету належної частки плати, а отже не виконано вимоги органу фінансового контролю щодо усунення порушень, встановлених під час ревізії.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, до матеріалів справи надано відзив, в якому зазначено, що в даному випадку відповідач не здає в оренду цілісний майновий комплекс підприємства, організації, а тому немає підстав для перерахунку 30% до державного бюджету.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Північним офісом Держаудитслужби з метою перевірки дотримання законодавства, відповідно до п. 1.3.3.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Північного офісу Держаудитслужби на IV квартал 2018 року, на підставі направлень на проведення ревізії від 08.11.2018 № 1609, № 1610 та від 03.12.2018 № 1731, виданих начальником Північного офісу Держаудитслужби Карабановим О.В., ревізійною групою у складі: начальника відділу контролю у галузі промисловості, енергетики, транспорту та фінансових послуг Північного офісу Держаудитслужби Кулішової Л.В (з 03.12.2018 по 07.12.2018 та з 20.12.2018 по 21.12.2018), головного державного аудитора Мамчука О.О. (з 12.11.2018 по 21.12.2018) та головного державного фінансового інспектора Ільченка М.В. (з 12.11.2018 по 19.11.2018) проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного науково-виробничого підприємства «Захід» за період з 01.01.2015 по 31.10.2018, за результатами якої складено акт від 22.12.2018 № 08-30/846.

З акту перевірки убачається, що ДНВП «Захід» засноване на державній власності і згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10 грудня 1998 року № 1012-р та розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 15.04.1999 № 556 перебуває у сфері управління Київської міської державної адміністрації.

Відповідно до Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 09.08.2011 № 1403 «Про реорганізацію державних підприємств, переданих до сфери управління Київської міської державної адміністрації» підприємство реорганізовано шляхом приєднання до ДНВП «Захід» 6-ти державних підприємств, що знаходяться у сфері управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

ДНВП «Захід» є отримувачем коштів місцевого бюджету за бюджетною програмою «Завершення діяльності та повної ліквідації ДНВП «Захід» за загальним фондом бюджету міста Києва по КТКВ 250404 «Інші видатки» (КПКВ 5118600 з 01.01.2017) через головного розпорядника бюджетних коштів - Департамент промисловості та розвитку підприємництва КМДА.

Основним видом діяльності в ревізійному періоді було надання в оренду нерухомого майна, балансоутримувачем якого є ДНВП «Захід».

Ревізією встановлено, що в періоді, що підлягав ревізії, діяли 13 договорів оренди майна, укладені орендодавцем (ДНВП «Захід») в особі Гончаренка О.Б. директора ДНВП «Захід» з 12-тю орендарями, предметом яких у всіх випадках є передача орендодавцем в строкове платне користування орендарям об`єктів нерухомого майна, яке перебуває на балансі ДНВП «Захід».

Загальний обсяг орендованих площ, переданих орендарям в орендне користування становить 1296,08 кв. метрів.

Станом на 31.10.2018 нарахування орендної плати проводиться по 6-ти договорах оренди, що складає 698 кв. метрів, а по 6-ти суб`єктам господарювання нарахування орендної плати не проводиться по причині розірвання/припинення дії договорів оренди.

Об`єктом оренди у всіх випадках є майно, яке є згідно з п. 5.2 Статуту ДНВП «Захід» є державною власністю і закріплене за ДНВП «Захід» на праві господарського відання.

Відповідач під час перевірки дійшов висновку, що ДНВП «Захід» одноосібно укладав договори оренди про передачу в орендне користування нежитлових приміщень, без погодження з Фондом державного майна України або його регіональним відділенням, чим порушено ст. 5 Закону № 2269-ХП та п. 5.5. Статуту Підприємства.

Ревізією правильності визначення розміру орендної плати у розрізі договорів оренди та об`єктів оренди встановлено, що у всіх випадках при укладенні договорів оренди та визначенні орендної плати не проведено незалежну оцінку вартості об`єкта оренди, чим порушено вимоги статті 11 Закону №2269-ХІІ та п.8 Методики № 786.

Також ревізією встановлено, що у всіх випадках укладені договори оренди не відповідають вимогам типового договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, затвердженого наказом Фонду державного майна від 23.08.2000 №1774, та не містять всіх істотних умов договору визначених ч.1 ст. 10 Закону № 2269-ХІІ, зокрема відсутні умови об`єкту оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації), страхування майна, не визначені пропорції розподілу орендної плати (спрямування частки (%) орендної плати до державного бюджету та державному підприємству, на балансі якого перебуває це майно), що суперечить вимогам Методики №786.

Орендна плата за користування майном за укладеними договорами надходить на рахунок ДНВП «Захід» у розмірі 100%.

Ревізією первинних документів, даних аналітичного обліку, рахунків на оплату та банківських виписок, встановлено, що доходи від оренди за укладеними договорами оренди у розрізі орендарів в ревізійному періоді склали: ФОП ОСОБА_1 - орендна плата - 49,7 тис.грн; ФОП ОСОБА_2 - орендна плата - 10,4 тис.грн; ТОВ «Метиз Групп» - орендна плата - 10,5 тис.грн; ФОП ОСОБА_3 - орендна плата - 17,6 тис.грн; Громадська організація інвалідів «Всеукраїнська асоціація працездатних інвалідів» - орендна плата - 29,7 тис.грн; ФОП ОСОБА_4 - орендна плата - 5,5 тис.грн; ТОВ «Кватро» - орендна плата - 29,3 тис.грн; ФОП ОСОБА_5 - орендна плата - 23,4 тис.грн; ТОВ «НВК «ЮВІТ XXI» - орендна плата - 123,9 тис.грн; ТОВ «Каміон» реорганізовано ТОВ «ВП «Мануфактура» - орендна плата - 32,8 тис.грн; ФОП ОСОБА_6 - орендна плата - 137,9 тис.грн; ПП ОСОБА_7 - орендна плата - 60,2 тис.грн.

Протягом всього ревізуємого періоду частка надходжень від орендної плати до державного бюджету не перераховувалась, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 19 Закону № 2269-ХІІ та п.15, п. 17 Методики № 786.

В результаті відповідачем у висновках акта перевірки зазначено про не перерахування ДНВП «Захід» до державного бюджету належної частки орендної плати (за даними обліку ДНВП «Захід») в порушення п. 15, п. 17 Методики № 786, державним бюджетом недоотримано належних надходжень на загальну суму 339,86 тис.грн (в тому числі за попередні періоди станом на початок ревізійного періоду - 158,33 тис.грн, термін виникнення якої понад 3 роки), за 2015 рік - 36,57 тис.грн, за 2016 рік - 43,68 тис.грн, за 2017 рік - 50,95 тис.грн, за 9 місяців 2018 року - 50,34 тис.грн) (за даними обліку ДНВП «Захід»). Крім того, в порушення п. 13 Методики № 786 та умов укладених договорів протягом періоду ревізії орендна плата не корегувалась на індекс інфляції, що призвело до недоотримання ДНВП «Захід» належних надходжень від оренди на загальну суму 141,03 тис.грн (з ПДВ) та відповідно державним бюджетом недоотримано належних надходжень на загальну суму 85,29 тис.грн (без ПДВ).

З метою усунення виявлених ревізією порушень на адресу ДНВП «Захід» направлено лист-вимогу про усунення порушень та притягнення винних осіб до відповідальності від 09.01.2019 № 26-08-14-14/209-2019. Термін інформування про вжиті заходи щодо усунення порушень - в 30-денний термін з дня отримання вимоги.

У відповідь на лист-вимогу Північного офісу Держаудитслужби від 09.01.2019 № 26-08-14-14/209-2019 про усунення порушень відповідачем листом від 12.02.2019 вих. № 938 (вх. 14-446-2019 від 12.02.2019) повідомлено про направлення на адресу орендарів листів щодо відшкодування недоотриманої орендної плати у зв`язку з не проведенням корегування орендної плати на індекс інфляції та рахунків на суми недоотриманої орендної плати.

Враховуючи, що ДНВП «Захід» не виконано вимоги органу державного фінансового контролю в повному обсязі та не забезпечено відшкодування встановлених перевіркою порушень позивач звернувся до суду із даним позовом. Зокрема зазначено, що відповідачем не виконано вимоги органу державного фінансового контролю щодо усунення порушень та не вжиті заходи щодо їх усунення в повному обсязі, зокрема, не здійснено заходи щодо перерахування належних платежів до державного бюджету (30 % від обсягу отриманої орендної плати за оренду державного майна) в сумі 425,15 тис. грн.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 року №2939-XII (далі - Закон № 2939-XII).

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Закону № 2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 10 Закону № 2939 - XII, органу державного фінансового контролю надається право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Частиною 2 статті 15 Закону № 2939-ХІІ встановлено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, пунктом 10 частини 1 статті 10 Закону № 2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави.

При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Закон України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 № 2269-ХІІ (із змінами і доповненнями) (надалі також - Закон України № 2269-ХІІ) регулює організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності.

Орендодавцями державного майна, відповідно до положень ст.5 Закону України 2269-ХІІ, є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам.

Статтею 6 Закону України № 2269-ХІІ визначено, що орендарями, згідно з цим Законом, можуть бути господарські товариства, створені членами трудового колективу підприємства, його структурного підрозділу, інші юридичні особи та громадяни України, фізичні та юридичні особи іноземних держав, міжнародні організації та особи без громадянства.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що об`єктами оренди за цим Законом є, зокрема, цілісні майнові комплекси підприємств, їх структурних підрозділів (філій, цехів, дільниць). Цілісним майновим комплексом є господарський об`єкт з завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений, автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання. У разі виділення цілісного майнового комплексу структурного підрозділу підприємства складається розподільчий баланс.

Статутом ДНВП «Захід» (п. 5.5) визначено, що останній має право за згодою власника або уповноваженого ним органу здавати в оренду належні йому будинки, споруди приміщення, устаткування та інші матеріальні цінності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України № 2269-XII методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Кабінетом Міністрів України постановою від 04.10.1995 № 786 затверджено Методику розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу (надалі також - Методика № 786).

Водночас пунктом 1 цієї Методики визначено, що названий нормативно-правовий акт розроблено з метою створення єдиного організаційно-економічного механізму справляння плати за оренду цілісного майнового комплексу державного підприємства, організації, їх структурних підрозділів (філії, цеху, дільниці) та окремого індивідуально визначеного майна державного підприємства, організації, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил, інших військових формувань рухомого та нерухомого військового майна (за винятком озброєння, боєприпасів, бойової та спеціальної техніки), а також майна, що не ввійшло до статутного фонду господарського товариства, створеного у процесі приватизації (корпоратизації).

Відповідно до п.15 Методики № 786 платіжні документи на перерахування до бюджету або орендодавцеві орендних платежів подаються платниками установам банку до настання терміну платежу.

Згідно з приписами п.17 вказаної Методики у разі коли орендодавцем майна є Фонд державного майна, його регіональне відділення чи представництво, орендна плата спрямовується, зокрема, за цілісний майновий комплекс структурного підрозділу підприємства, організації, нерухоме майно - 70 відсотків орендної плати підприємству, організації, 30 відсотків - до державного бюджету.

Наведене підтверджується і тим, що згідно з частиною третьою статті 73 Господарського кодексу України майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління.

Тобто, суб`єкт господарювання (державне підприємство) в порядку пункту 17 Методики №786 повинен відраховувати частину орендної плати до бюджету за передачу в оренду належного державі майна, яке перебуває у нього в оперативному управлінні або господарському віданні.

Разом з тим, відповідно до ст.5 Закону України № 2269-ХІІ підприємство виступає орендодавцем нерухомого майна у разі, якщо загальна площа оренди не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна. Щодо майна, загальна площа оренди якого перевищує 200 квадратних метрів, орендодавцем є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1554 від 12.10.2000 "Про затвердження Методики оцінки вартості майна під час приватизації" (надалі також - Методика), а саме її п 4 зазначалось, що цілісний майновий комплекс - об`єкт, сукупність активів якого забезпечує провадження окремої господарської діяльності на постійній і регулярній основі. Цілісними майновими комплексами можуть бути структурні підрозділи підприємств (цехи, виробництва, дільниці тощо), які виділяються в установленому порядку в самостійні об`єкти з подальшим складанням розподільчого балансу і можуть бути зареєстровані як самостійні підприємства.

Поняття цілісного майнового комплексу також наводилось у Положенні про порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісних майнових комплексів державних підприємств, прийнятого наказом Фонду державного майна України від 29.12.2010 № 1954, зареєстрованим в Мінюсті України 24 січня 2011 р. за № 109/18847 (надалі також - Положення № 1954).

Так, відповідно до приписів п.3 вказаного Положення цілісний майновий комплекс - об`єкт, сукупність активів якого забезпечує провадження окремої діяльності, що визначає загальнодержавне значення підприємства, на постійній і регулярній

основі. Цілісними майновими комплексами можуть бути структурні підрозділи, які в установленому порядку виділяються в самостійні об`єкти.

Як установлено з матеріалів справи, предметом договорів з передачі нерухомого майна в оренду є нежитлові приміщення, а не цілісний майновий комплекс підприємства. При цьому, окремо такі об`єкти не відповідають вищевказаним визначенням згідно з Положенням № 1954 та Методики, а площі таких приміщень не перевищують 200 кв.м.

Відтак, підстави для перерахунку 30% отриманої орендної плати до державного бюджету відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 72- 78, 90, 139, 241, 244, 246, 255, 257, 262, 293, 295- 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко