Справа № 160/11600/19
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2020 року м. Дніпросправа № 160/11600/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 ( суддя першої інстанції Жукова Є.О.) в адміністративній справі №160/11600/19 за позовом Фермерського господарства "АННА" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС Дніпропетровській області про визнання рішень протиправними та їх скасування, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ФГ «АННА» звернулося до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області та Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1320467/31785328 та №1320479/31785328 від 01.11.2019 року та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні №1 від 29.08.2019 року та №2 від 30.08.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позиція викладена в обґрунтування позовних вимог полягає в тому, що рішення про відмову у реєстрації податкових накладних прийнято відповідачем з порушенням норм чинного законодавства. Зазначає, що на вимогу фіскального органу після зупинення реєстрації податкових накладних платником податків були надані усі належні документи про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК за наведеними податковими накладними з поясненнями, вичерпний перелік яких встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117. Проте надані пояснення та документи не були взяті контролюючим органом до уваги. Натомість фіскальний орган, як на підставу для відмови у реєстрації податкових накладних, вказав на не подання платником податків копій документів та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, проте без зазначення які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено позивачем при складанні документів та яких документів не вистачає для реєстрації вказаної накладної. Отже, позивач вважає, що такі рішення відповідача суперечить приписам чинного законодавства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 року позов задоволено в повному обсязі.

З апеляційною скаргою звернувся відповідач ДПС України, в якій зазначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права. Апелянт зазначив, що повноваження ДПС України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу, а тому вимоги позивача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну є необґрунтованими. Крім того, відповідно п. 6 Порядку визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунку коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Усі платники податків, що подають на реєстрацію податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, перевіряються ДФС на відповідність критеріям ризиковості. які затверджено Державною фіскальною службою України та погоджено з Міністерством фінансів України. Критерії ризиковості платника податку визначено листом ДФС України від 07.08.2019 №1962/99-99-29-05-01.У разі відповідності платника податку показнику оцінки ступеня ризиків, визначеному п.1.6 Критеріїв здійснюється зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Виходячи з зазначеної позиції дії відповідача щодо зупинення реєстрації спірних податкових накладних є правомірним.

За результатами апеляційного перегляду справи, апелянт просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

Відзив не надходив.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що 28.12.2001 року ФГ «АННА» перебуває на обліку в Солонянській ДПІ Дніпровсько -Новомосковського управління Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області як платник податків, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, свідоцтвом платника ПДВ.

Основним видом діяльності ФГ «АННА» згідно КВЕД є: 01.11 «Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур». Також до видів діяльності ФГ «АННА» відносяться 01.45 «Розведення овець і кіз», 16.29 « Виробництво інших виробів з деревини», 46.11 «Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами», 46.21 «Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин».

13 вересня 2019 року ФГ «АННА» було направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних наступні податкові накладні: №1 від 29.08.2019 року та №2 від 30.08.2019 року.

Відповідно до отриманих квитанцій №1 від 13.09.2019 року податкові накладні було прийнято, але реєстрацію їх зупинено.

Підставою для зупинення згідно квитанцій №1 визначено наступне: «ПН/РК відповідає вимогам п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН».

Позивачем було подано пояснення та копії документів, об`єктивний аналіз яких підтверджує реальність здійснення операції та є підставою для реєстрації податкових накладних №1 від 29 серпня 2019 року та № 2 від 30 серпня 2019 року (а.с.226-239 т.1).

Рішенням комісії ГУ ДПС України у Дніпропетровській області №1320467/31785328 від 1 листопада 2019 року відмовлено в реєстрації податкової накладної №1 від 29.08.2019 року та рішенням № 1320479/31785328 щодо реєстрації податкової накладної № 2 від 30.08.2019 року(а.с.240,241т.1).

ФГ «АННА» вважає рішення комісії ДПС України № 1320467/31785328 та № 1320479/31785328 від 1 листопада 2019 року - протиправними та такими, що суперечить нормам податкового законодавства України та просить суд скасувати їх та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкові накладні №1 від 29.08.2019 року та №2 від 30.08.2019 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246 (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, у тому числі, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

01.01.2018 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", яким п. 201.16 ст. 201 ПК України викладено в новій редакції, за якою: "Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України".

На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 21.02.2018 р. № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Порядок № 117).

Податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 5, 6 Порядку № 117).

П. 13 Порядку № 117 передбачено, що в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п. 14 Порядку від 21.02.2018 року № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно із п. 21 Порядку від 21.02.2018 року № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, у квитанції від 13.09.2019 року ФГ "Анна" повідомлено про зупинення реєстрації податкової накладної №1 від 29.08.2019 року та №2 від 30.08.2019 року, податковим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, однак в цій квитанції не вказано конкретного переліку документів, які необхідно надати платнику податків.

У відповідності до положень пп.201.16.2. п.201.16. ст.201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у пп. "в" пп.201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду, що на виконання вимог цієї норми Фермерським господарством "АННА" направлено до податкового органу документи на підтвердження операцій із контрагентом.

Необхідно звернути увагу на те, що ДПС у своїй квитанції не конкретизував, саме які документи позивач мав надати йому, а після отримання, наданих позивачем документів, ніяких додаткових документів від позивача не вимагав.

Як вбачається із оскаржуваного рішення, податковий орган відмовив позивачу в реєстрації податкових накладних з підстав не надання останнім копій документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження розвантаження продукції, складські документи, інвойси тощо.

Проте, в рішеннях про відмову в реєстрації податкових накладних не підкреслені документи, які потрібно надати платнику податків.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 04.12.2018 року по справі № 821/1173/17.

Отже, вимоги відповідача не були вичерпними, не були направлені на одержання від платника конкретних матеріалів та на встановлення дійсних показників спірних накладних.

Таким чином, вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходив з того, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, однак, в даному випадку присутнє лише посилання на пункт шостий критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, що призвело до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Щодо тверджень апелянта про помилкову позицію суду першої інстанції про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010 (зі змінами), передбачено, що Податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду

Пунктом 201.16 Податкового Кодексу України визначено, що Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 341), Регламенту комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, затвердженого наказом ДФС України від 26.06.2017 № 450, повноваженнями щодо реєстрації податкових накладних, входить до компетенції ДФС України.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Враховуючи вимоги ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України та те, що повноваженнями щодо реєстрації податкових накладних входить до компетенції саме ДПС України, то суд першої інстанції правомірно зобов`язав зареєструвати податкові накладні саме ДПС України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки гуртуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі незначної складності, відсутні підстави для касаційного оскарження даного рішення.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 в адміністративній справі №160/8517/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст.328,329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складено 05.05.2020 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва