Справа № 160/1670/20
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2020 року Справа № 160/1670/20
12 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити в страховий стаж для обчислення пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) період навчання у міському професійно-технічному училищі № 5 з 01.09.1975 по 15.07.1977.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернулась до органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, листом за №122/03.7-22 від 02.10.2019 р. «Про відмову у призначенні пенсії за віком» відповідач повідомив позивачу про відмову у призначенні пенсії за результатом розгляду заяви позивача від 10.09.2019 р. у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зауважено, що орган пенсійного фонду обрахував страховий стаж ОСОБА_1 у розмірі 21 роки 02 місяці 20 днів та відповідач не врахував, зокрема, період навчання позивача у міському професійно-технічному училищі № 5 - з 01.09.1975 по 15.07.1977, оскільки в атестаті № НОМЕР_2 виявлено виправлення в написанні імені російською мовою. При цьому, позивачем звернуто увагу на те, що всі дані в написанні українською мовою є вірними та не містять виправлень, прізвище, ім`я та по батькові позивача українською мовою викладено вірно та без будь-яких виправлень. Тому, на думку позивача, орган пенсійного фонду мав змогу визначити належність цього документу позивачу. Крім того, інформація про період навчання співпадає та підтверджується даними, зазначеними в трудовій книжці, де прізвище, ім`я та по батькові позивача викладено корректно. Отже, позивач вважає, що орган пенсійного фонду протиправно не зарахував період навчання у міському професійно-технічному училищі № 5 - з 01.09.1975 по 15.07.1977, який відображений у трудовій книжці ОСОБА_1 , до страхового стажу позивача з формальних підстав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про закриття провадження в адміністративній справі №160/1670/20.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.09.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
До заяви позивачем були подані: диплом про навчання, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, трудова книжка.
Листом за №122/03.7-22 від 02.10.2019 року «Про відмову у призначенні пенсії за віком» відповідач повідомив позивачу про відмову у призначенні пенсії за результатом розгляду її заяви від 10.09.2019 р. у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. В листі, зокрема, було зазначено, що безпосередній страховий стаж позивача становить 21 років 02 місяці 20 днів та до страхового стажу неможливо зарахувати, зокрема, період: навчання - з 01.09.1975р. по 15.07.1977р. - в міському професійно-технічному училищі № 5, оскільки, в атестаті №4247 виявлено виправлення в написанні імені російською мовою.
Позивач, вважаючи протиправними дії пенсійного органу щодо відмови їй в зарахуванні до страхового стажу для обчислення пенсії періоду навчання у міському професійно-технічному училищі № 5 з 01.09.1975 по 15.07.1977, звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.
Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Статтею 44 Закону № 1058 встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Стаття 56 Закону № 1788 визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.
Згідно із пунктом д) абзацу 3 статті 56 Закону № 1788, до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно зі статтею 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004 - дати набрання чинності законом) - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 637, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання.
Під час судового розгляду судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було переглянуто страховий стаж позивача, до якого був включений спірний період навчання ОСОБА_1 з 01.09.1975 по 15.07.1977 в міському професійно-технічному училищі № 5, що підтверджується документами, які знаходяться в пенсійній справі, копія якої долучена до матеріалів справи.
За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, за сукупністю наведених обставин та враховуючи наявність письмових доказів, та виходячи з системного аналізу вищезазначених норм чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити в страховий стаж для обчислення пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) період навчання у міському професійно-технічному училищі № 5 з 01.09.1975 по 15.07.1977, оскільки встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про відсутність на час розгляду справи порушень охоронюваних прав та інтересів позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено що, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову, судові витрати, сплачені позивачем, не стягується за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат у справі не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник