Справа № 317/482/20
Суддя: Нікітін В. В.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/317/21/2020
Справа № 317/482/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Нікітіна В.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 02.02.2020 відносно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серія БАА № 602359 про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З зазначеною постановою позивач не згоден та вважає її незаконною з наступних підстав.

Позивач дійсно 01 лютого 2020 року на своєму автомобілі ВАЗ 2101 р/н: НОМЕР_1 приїхав з дружиною до місцевого кафе в с. Степне для зустрічі. В кафе вони зустріли знайому, яка святкувала день народження і яка запропонувала їм з дружиною приєднатися до святкування. Вони прийняли запрошення та вирішили повертатися додому пішки після закінчення святкування.

Приблизно о 01 годині 00 хвилин 02 лютого 2020 року позивач з дружиною, закінчивши святкування, вийшли з кафе і позивач підійшов до свого автомобіля, щоб забрати свої речі та перевірити, чи замкнені двері автомобіля. При цьому, дружина позивача сіла на переднє сидіння автомобіля, щоб забрати з бардачка засоби гігієни, а позивач відкрив задні двері автомобіля, щоб забрати з заднього сидіння свої речі.

В цей час до них під`їхав службовий автомобіль поліції, з якого вийшли двоє поліцейських та почали звинувачувати позивача, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. На пояснення позивача та його дружини співробітники поліції не реагували та, посадивши ОСОБА_1 до свого автомобіля, повідомили його про те, що вони відвезуть його до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому співробітники поліції не пропонували йому надати документи на керування транспортним засобом.

Приїхавши до медичного закладу, він пройшов медичне обстеження, яке виявило стан алкогольного сп`яніння. Будь-якого протоколу за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно нього не складали, але пізніше він отримав поштою оскаржувану постанову.

Позивач зазначає, що при розгляді співробітниками поліції справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП не було дотримано вимог статей 276, 268, 278 та 280 КУпАП.

Крім того, суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП є особа, яка керує транспортним засобом, в той час як він не керував своїм автомобілем тривалий час до моменту, коли до нього під`їхали співробітники поліції.

Враховуючи викладене, позивач просив суд скасувати постанову серії БАА № 602359 від 02 лютого 2020 року, яка складена відносно нього за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти позову у повному обсязі та просив суд відмовити в його задоволенні.

Відзив обґрунтовано тим, що поліцейськими було зупинено автомобіль позивача ОСОБА_1 , який знаходився за кермом та мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. Всі обставини, зазначені в протоколі, відповідають дійсності.

Зазначає, що поліцейський не зміг в повній мірі дотримати процедуру складання постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , оскільки цьому перешкоджали невідомі особи, які перебували у стані сп`яніння та представлялись знайомими позивача.

На підставі викладеного, відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити в повному обсязі.

Позивач та відповідач до суду не з`явились, обмежившись наданням зазначених вище документів. Від представника позивача до суду також надійшла заява про проведення розгляду справи без участі позивача.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 205 КАС України, суд вважає можливим провести судовий розгляд даної справи, оскільки неявка належним чином повідомленого відповідача, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи пояснення сторін, що містяться в поданих ними документах, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 02 лютого 2020 року поліцейським Мелешко А.М. винесено постанову серії БАА № 602359 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за непред`явлення ОСОБА_1 , як особою, що керувала своїм автомобілем, посвідчення водія.

Оцінюючи наведене, суд зазначає, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституція України, відповідно до положень статті 3 Закону України «Про Національну поліцію», є однією з правових основ діяльності поліції.

Частина перша статті восьмої Закону України «Про Національну поліцію» конкретизує наведений вище принцип законності, що викладений в ч. 2 ст. 19 Конституції України поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та ін.

Предметом оскарження в даній справі є постанова в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 283 КУпАП передбачає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оцінюючи в своїй сукупності доводи позивача, викладені ним в позовній заяві, та доводи представника відповідача, які наведені ним у відповідному відзиві, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вказано у диспозиції ч. 1 ст. 126 КУпАП, необхідною характерною ознакою особи, як суб`єкта вказаного правопорушення є керування цією особою транспортним засобом. Лише така особа, в разі непред`явлення для перевірки співробітнику поліції посвідчення водія, може нести за це відповідальність, встановлену вказаною правовою нормою.

В той же час, як стверджував в своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 , на момент звернення до нього співробітника поліції (та тривалий час до цього), він не керував своїм транспортним засобом, оскільки святкував в кафе день народження своєї знайомої. Співробітники поліції під`їхали до нього, коли він забирав з припаркованого автомобіля свої речі, а не керував ним.

Відповідач, навпаки, спростовує цю обставину та зазначає на керуванні ОСОБА_1 своїм автомобілем в той час, коли його вперше помітили співробітники поліції.

Для забезпечення належної оцінки зазначених вище доводів сторін, судом 23 березня 2020 року було направлено до відповідача запит з проханням надати відеозапис події, на який 21 квітня 2020 року було надано відповідь про те, що вказаний відеозапис буде наданий представником відповідача в судове засідання. Однак в судове засідання 29 квітня 2020 року представник відповідача не з`явився.

Представником позивача до суду надано копію постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області від 13 березня 2020 року по справі № 317/435/20 (провадження № 3/317/217/2020), якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП було закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що в судовому засіданні не було доведено факту керування ОСОБА_1 своїм автомобілем 02 лютого 2020 року. Саме через цю обставину суддя й закрив провадження в адміністративній справі.

У відповідності до ч. 6 ст. 78 КАС України, постанова у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковою для адміністративного суду , що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд враховує висновок суду у справі № 317/435/20 про те, що ОСОБА_1 02 лютого 2020 року не керував своїм автомобілем. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та, відповідно про те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 73-79, 159, 205, 211, 217, 227-228, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 ) до Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області (69089, м. Запоріжжя, вул. Героїв 37-го батальйону, 12Б) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову БАА № 602359 від 02.02.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23) через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Нікітін