Справа № 260/1631/20
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

05 травня 2020 рокум. Ужгород№ 260/1631/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинець Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області від 10.03.2020 року № 1740-сг про відмову у затвердженні проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки (кадастровий номер :10:011:0223) площею 0,1800 га, в тому числі рілля площею 0,1800 га, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель 01.03), що розташована за межами населених пунктів на території Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області; 2) зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства та передати у власність земельну ділянку (кадастровий номер :10:011:0223) площею 0,1800 га, в тому числі рілля площею 0,1800 га, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель 01.03), що розташована за межами населених пунктів на території Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, відповідно до поданого позивачем клопотання, яке розглянути повторно; 3) судові витрати стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області .

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, а саме заборонити Головному управлінню Держгеокадастру в Закарпатській області вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки за кадастровим номером :10:011:0223 площею 0,1800 га, в тому числі рілля площею 0,1800 га, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель 01.03), що розташована за межами населених пунктів на території Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, а саме видавати будь-які накази щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, затвердження документації із землеустрою та передачі у власність (в тому числі комунальну), оренду, тощо вказаної земельної ділянки.

Заявлене клопотання аргументує тим, що за результатами розгляду клопотання про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки від 26.02.2020 року Головне Управління Держгеокадастру у Закарпатській області прийняло наказ від 10.03.2020 року , яким було відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки. Звертає увагу, що на момент подачі позову спірна земельна ділянка належить до земель державної власності сільськогосподарського призначення та є ризик передачі її у власність (оренду, тощо) третім особам. Таким чином, вважає, що у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами пунктів 2, 3 ст. 154 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши заявлену ОСОБА_1 заяву та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 вказаної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Проаналізувавши мотиви, якими заявник обґрунтовує заявлене клопотання, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Суд зазначає, що звернувшись до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області від 10.03.2020 року № 1740-сг про відмову у затвердженні проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки, позивач реалізував своє право на судовий захист. А тому забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо спірної земельної ділянки, а саме видавати будь-які накази щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, затвердження документації із землеустрою та передачі у власність, оренду тощо земельної ділянки, буде фактично вирішенням справи по суті до постановлення рішення в даній справі.

Також суд зауважує, що на даному етапі він позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності дій відповідача, оскільки такі можуть бути виявлені судом тільки на підставі з`ясування всіх фактичних обставин справи та оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Крім того, важливо наголосити на тому, що у випадку забезпечення позову суд фактично без належних на те підстав поставить під сумнів дії суб`єкта владних повноважень, втрутившись у його дискреційні повноваження без надання правової оцінки підставам для неприйняття ним відповідного рішення, а відтак тимчасово вирішить майбутній спір по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та виходить за межі встановлених підстав для забезпечення позову.

У зв`язку з наведеним, виходячи із змісту поданої заяви та доводів, наведених позивачем на її обґрунтування, суд дійшов висновку про її необґрунтованість, а тому не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення за формою і змістом, передбаченими ст. 296 КАС України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.В. Іванчулинець