Справа № 214/1316/20
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/1316/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 квітня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Улятовській М.О., Шевченко Ю.С.

за участю представника позивача - Шаповалова І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції національної поліції України Кривошеєва Антона Олеговича про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції національної поліції України Кривошеєва А.О. (далі за текстом «інспектор), в якому просить: визнати незаконною та скасувати постанову інспектора від 15 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позову наводить наступне. 15 лютого 2020 року інспектором винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Відповідно до змісту постанови, 15.02.2020 22:33:31 І м. Кривий Ріг, провулок Пулковський, 2 І водій, керуючи ТЗ здійснив проїзд перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофора (поворот ліворуч), чим порушив п. 8.7.3. з. ПДР - Порушення проїзду на вимкнений сигнал додаткової секції, що забороняє рух у напрямку, вказаному стрілкою. З постановою позивач категорично не згоден, оскільки, правил дорожнього руху, зокрема п. 8.7.3 (з) ПДР України він не порушував. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечуються систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а також вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Відповідно до висновків, викладених у рішенні Конституційного суду України від 26.05.2015 у справі №5-рп/2015 складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Згідно з вказаним рішенням словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у ст. ст. 258, 276 КУпАП, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане у ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Положеннями ч. 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу, проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Вказує, що постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Стаття 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи. Вважає, що фактично, розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин відповідної справи. Вказані вище процесуальні норми адміністративного закону є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності. В даному випадку, всупереч засадничому принципу адміністративного права, що повинен застосовуватися при розгляді справи при притягненні до адміністративної відповідальності, а саме дотримання забезпечення права на захист, справа була розглянута, навіть, без роз`яснення права мати захисника. Наполягає, що, таким чином, грубе порушення права на захист, саме по собі, є процесуальним порушенням, яке самостійно може слугувати підставою для визнання такого рішення протиправним. Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали;чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Згідно з приписами ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Аналогічні вимоги передбачені і п. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395. Вказує, що разом з тим, відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було надано доказів наявності спеціального звання, що уповноважує посадову особу (відповідача) на розгляд справи при притягненні до адміністративної відповідальності, не було запропоновано заявити клопотання, вирішити їх, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. На підставі вищевикладеного, вважає, що відповідач грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП. Згідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Зазначає, що оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, підставою для притягнення тієї чи іншої особи до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення. Наполягає, що внаслідок порушення вищезазначених норм чинного законодавства були грубо порушенні конституційні права позивача, та засадничі норми КУпАП, якими регламентуються всі стадії притягнення до адміністративної відповідальності від фіксування порушення до винесення рішення по справі, у зв`язку з цим постанову не можна вважати законною. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Також вкзує, що порушена процедура розгляду адміністративної справи, відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Під час розгляду справи подавалося клопотання про відкладення розгляду справи, яке задоволено.

28 квітня 2020 року представник позивача до суду не прибув та подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності та зазначив, що позов підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання 28 квітня 2020 року не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Також подав відзив на позов, згідно якого з вимогами адміністративного позову не погоджується. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до п. 8.7.3 (з) Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р.) вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою. Ним, інспектором, під час патрулювання 15 лютого 2020 об 22.33 год. у м. Кривому Розі був помічений транспортний засіб Деу Ланос, номерний знак НОМЕР_1 (далі за текстом (автомобіль «Ланос»), який здійснив рух на перехресті вул. Лермонтова та пров. Пулковського на вимкнену додаткову секцію сигналу світлофору, чим порушив п. 8.7.3. (з) ПДР. Ним, відповідачем, виконано вимоги ст. 251 КУпАП) відповідно до якої орган (посадова особа) доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Ним було виконано вимоги ст. 252 КУпАП відповідно до якої посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказує, що після того, як були помічені ознаки того, що позивач порушив ПДР, він наздогнав та зупинив автомобіль. Підійшов до автомобіля, представився згідно з п.3 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", після чого згідно з п.1.1 та п.2 ст.35 цього закону повідомив про причину зупинки. Після того попросив пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб, зачитав позивачу його права зазначені у ч.1 ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, що зафіксовано на відео №0002 на 00.30 хв. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. Під час розгляду справи від позивача надійшло клопотання, ще раз переглянути відео. Дане клопотання було виконане. Після з`ясування усіх фактичних даних мною було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме вимкнений сигнал додаткової секції, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення від 15.02.2020 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 та КУпАП. Вказує, що позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. Наполягає, що вищезазначені вимоги закону, як суб`єктом владних повноважень, були дотримані, але позивач не забажав скористатися усіма правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови, керувалася Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділі Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Вважає, що позивач не надав докази щодо того, що нею не було вчинено адміністративне правопорушення, оскільки враховуючи судову практику, а саме рішення по справі № 213/4027/18 в спірному випадку позивачем зобов`язаний надати докази на підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві, а також доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Вказує, що доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП Постановою про адміністративне правопорушення, відеозаписом з персонального відереєстратору та самим позовом. Звертає увагу, що в своєму позові позивач не заперечує факт того, що він порушив п. 8.7.3. (з) ПДР, а посилається лише на те, що він, інспектор, незаконно виніс постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення. З даним твердженням не погоджується оскільки відповідно до ч.5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені наступні письмові докази: постанова (а.с.8), посвідчення водія (а.с.14), свідоцтво про реєстрацію (а.с.15), повідомлення (а.с.39), схема (а.с.40-41).

Також судом оглянутий зміст відеозапису, який міститься на диску (а.с.42). Під час огляду встановлено, що на диску мається 3 файли.

Оглядом файлу з останніми цифрами 0002, який створено 16 лютого 2020 року, встановлено, що на початку файлу зазначені цифри «22:40», наприкінці маються цифри «22:46», також на екрані мається напис: «DSJX300221_АЕ0221», На файлі мається зображення поліцейського автомобіля, автомобіля «Ланос», поліцейських та особи, яка пербуває поряд з цим автомобілем. На початку файлу чутно, як роз`яснюються права, санкція статті. Далі особа користується пристроєм мобільного зв`язку, задає питання. Далі видно, як поліцейський демонструє особі записи, далі ця особа ставить підписи.

Оглядом файлу з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3», який створено 17 березня 2020 року встановлено, що на початку файлу зазначені цифри «22:32:11», наприкінці маються цифри «22:32:34», на екрані мається напис: «У 1». На файлі мається зображення проїзної частини вулиці, попереду оператора мається перехрестя, облаштоване світлофором. На зображення видно, як до перехрестя наближається автомобіль та зупиняється перед перехрестям. Далі видно, що з вулиці, перед виїздом на яку зупинився зазначений автомобіль, виконуючи маневр повороту вліво виїжджає на вулицю, де перебуває оператор, автомобіль, який проїжджає зліва від оператора, а оператор починає рух за цим автомобілем. Номерний знак автомобіля визначити внаслідок значної відстані його від оператора неможливо.

Оглядом файлу з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», який створено 17 березня 2020 року встановлено, що на початку файлу зазначені цифри «22:32:33», наприкінці маються цифри «22:32:56», на екрані мається напис: «У 1». На файлі мається зображення проїзної частини вулиці, попереду рухається автомобіль, який потім зупиняється, номерний знак автомобіля НОМЕР_4 .

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає належними доказами постанову (а.с.8) та записи, які маються на диску (а.с.42), повідомлення (а.с.39), схему (а.с.40-41), так як вони стосуються обставин руху позивача та накладення на нього адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає неналежними доказами посвідчення водія (а.с.14), свідоцтво про реєстрацію (а.с.15), так як вони не містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд вважає допустимими доказами постанову (а.с.8), повідомлення (а.с.39), схему (а.с.40-41) та записи, які маються на файлі з останніми цифрами 0002 (а.с.42), які одержані з дотриманням вимог КУпАП та КАС України. При цьому суд бере до уваги, що в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності зазначено: «Камера АЕ00221», такий же запис мається на екрані під час огляду зазначеного файлу.

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд вважає недопустимими доказами записи, які маються на файлах з назвами «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2» (а.с.42), які одержані з порушенням вимог ст. 283 КУпАП України, відповідно до якої постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис (якщо такий запис здійснювався). Але в оскаржуваній постанові зазначено лише «Камера АЕ00221». Судом встановлено, що записи з використанням технічного запису з цифрами «00221» стосуються розгляду справи, а не факту правопорушення. В цій постанові відомостей про застосування іншого технічного запису не мається.

Згідно ст. 75 КАС України, постанову (а.с.8), повідомлення (а.с.39), схему (а.с.40-41), записи, які маються на файлі з останніми цифрами 0002 (а.с.42), суд вважає достовірними доказами.

Твердження представника позивача, які містяться у змісті позову про те, що позивач не порушував вимог правил дорожнього руху, суд вважає достовірними, так як вони не спростовуються будь - якими належними, допустимими та достовірними доказами.

Твердження представника позивача, які містяться у змісті позову про те, що позивачу не були роз`яснені його права, суд вважає недостовірними, так як вони спростовуються змістом файлу з останніми цифрами 0002 (а.с.42).

На підставі ст. 76 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає їх достатніми для встановлення наступних обставин. При цьому суд керується вимогами ст.77 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач 15 лютого 2020 року близько 22 год. 33 хв. у м. Кривому Розі, керуючи автомобілем «Ланос», рухався по вул. Лермонтова та на перехресті вул. Лермонтова та пров. Пулковського, виконавши маневр лівого повороту, виїхав на пров. Пулковського, без порушення вимог правил дорожнього руху. Вказані обставини підтверджується змістом позову, який не спростований наявними в справі доказами.

15 лютого 2020 року позивач був зупинений інспектором, який виніс постанову та застосував до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП. В постанові інспектор зазначив, що 15 лютого 2020 року позивач здійснив проїзд на вимкнену додаткову секцію сигналу світлофору, чим порушив п. 8.7.3. (з) ПДР. При цьому інспектор вказав: «Камера АЕ00221».

При вирішенні справи, суд застосовує норми права, які передбачені Конституцією України, КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію» «Правилами дорожнього руху», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі за текстом «Правила»).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити викладення обставин, установлених при розгляді справи. У відповідності до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності до закону. Як встановлено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) повинні з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Як передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху; інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як передбачено ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Цією нормою також передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть.

Як передбачено п. 8.7.3. (з) Правил, вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду розглянувши справу №524/1284/17 та зробив висновок, що відеозапис, поданий Управлінням патрульної поліції на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

У судовому засіданні встановлено, що в оскаржуваній постанові наведені відомості про технічний запис, яким зафіксований порядок розгляду справи, цей засіб застосований після зупинки автомобіля «Ланос». В постанові не наведені відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис порушення, файли зназвами«ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2» (а.с.42), які надані відповідачем як доказ правопорушення, визнані недопустимими доказами.

Тому суд приходить до переконання, що у судовому засіданні встановлено, що позивач 15 лютого 2020 року під час керування автомобілем «Ланос» при проїзді перехрестя діяв без порушення вимог Правил, а отже підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП інспектор не мав.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.245 ч.2 п.2 КАС України, у разі задоволення позову, суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт.

Згідно до ст. 293 КУпАП, орган, який розглядає скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення, має повноваження скасувати постанову і закрити справу.

На переконання суду, інспектор при розгляді справи про адміністративне правопорушення, діяв в порушення вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, вирішив справу з порушенням вимог закону.

Дійшовши до переконання, що при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності інспектор діяв з порушення вказаних вимог КУпАП, суд вважає, що інспектор притягнув відповідача до адміністративної відповідальності необґрунтовано, винесена ним постанова є незаконною, а отже маються підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що позов належить задовольнити.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 122, 245, 280, 283, 293 КУпАП, ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 9, 73-77, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) до інспектора роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції національної поліції України Кривошеєва Антона Олеговича (місце перебування: м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11) - задовольнити повністю.

Постанову, винесену 15 лютого 2020 року інспектором роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції національної поліції України Кривошеєвим Антоном Олеговичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. - визнати незаконною.

Скасувати постанову, винесену 15 лютого 2020 року інспектором роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції національної поліції України Кривошеєвим Антоном Олеговичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов