Справа № 140/2537/19
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року ЛуцькСправа № 140/2537/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

за участю секретаря судового засідання Шепталової А.П.,

представника відповідача Решетника О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Волинська фондова компанія» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Волинська фондова компанія» (далі - ПрАТ «Волинська фондова компанія», товариство, позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (контролюючий орган, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 08 серпня 2019 року №, яким збільшено на 336911,22 грн грошове зобов`язання за платежем «мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності», та податкового повідомлення-рішення від 08 серпня 2019 року №, яким збільшено на 67382,25 грн грошове зобов`язання з податку на додану вартість (ПДВ) з товарів, ввезених на територію України.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта від 17 липня 2019 року №14823/14-08/13356951 документальної невиїзної перевірки з питань державної митної справи в частині правильності класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), щодо яких проведене митне оформлення за окремими митними деклараціями. За висновками акта перевірки ПрАТ «Волинська фондова компанія» товар - розкидачі мінеральних добрив RCW 8000, 8200 plus, 12000 згідно з митними деклараціями (далі - МД) №205070000/2016/31218 від 19 серпня 2016 року, №205070000/2016/42668 від 03 листопада 2016 року, №205070000/2017/1126 від 07 березня 2017 року, №205070000/2017/42036 від 02 жовтня 2017 року, №205070000/2018/70713 від 31 серпня 2018 року, №205070000/2018/80419 від 28 вересня 2018 року класифіковано за кодом УКТ ЗЕД (ставка мита 0%), а необхідно було класифікувати за кодом 871620000 УКТ ЗЕД (ставка мита на товар походженням з Європейського Союзу протягом 2016 року - 7,5%, протягом 2017 року - 5,0%, протягом 2018 року - 2,5%).

Позивач з такими висновками контролюючого органу не погоджується та вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню як протиправні. Заперечуючи доводи контролюючого органу, викладені в акті перевірки стосовно заниження ввізного мита та ПДВ при ввезені на митну територію України товарів, позивач з посиланням на Закон України «Про Митний тариф України», Основні правила інтерпретації класифікації товарів УКТ ЗЕД, Пояснення до УКТ ЗЕД, затверджені наказом Державної фіскальної служби України (ДФС України) від 09 червня 2015 року №401, зазначив, що визначальним критерієм для здійснення класифікації за товарною позицією 8432 чи 8716 УКТ ЗЕД є те, чи можна розкидачі мінеральних добрив вважати причепами, використовувати їх для розкидання рідиноподібних добрив та чи є в них функція саморозвантаження. За своїми характеристиками розкидачі мінеральних добрив RCW 8000, 8200 plus, 12000 відповідають товарній позиції 8432, позаяк вони призначені для внесення мінеральних гранульованих, порошкоподібних, кристалічних і вапняних добрив не є причепами, можливість для розкидання (розсіювання) рідиноподібних добрив керівництвом з експлуатації не передбачена, як і можливість використання для перевезення вантажів, оскільки вони можуть рухатися дорогами загального користування тільки з порожнім бункером та з жорстким обмеженням максимальної швидкості, а їх завантаження може відбуватися тільки безпосередньо на полі, де відбувається розкидання, що обумовлене особливостями їх конструкції. Крім того, рухоме днище цих розкидачів спроектоване та виготовлене саме для забезпечення здійснення функції розкидання добрив, а не здійснення саморозвантаження. Неможливість їх використання для розкидання рідиноподібних добрив, непридатність для безпечного і економічно ефективного перевезення вантажів та відсутність функції саморозвантаження підтверджується листом виробника від 14 серпня 2019 року.

Позивач також зауважив, що митне оформлення розкидачів мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus, 12000, зазначених в акті перевірки, було здійснено відповідно до реєстраційних посвідчень УкрЦВТ №РУ16-13 від 22 жовтня 2013 року, №РУ91-13 від 12 вересня 2013 року, №РУ268-16 від 10 листопада 2016 року, код УКТ ЗЕД 8432, які були видані товариству відповідно до пункту 17 Порядку проведення державних випробовувань та державної реєстрації технічних засобів застосування пестицидів і агрохімікатів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 1996 року №479, оскільки державній реєстрації підлягають всі технічні засоби, що застосовуються та передбачаються до застосування на території України за номенклатурою згідно з Додатком №1, а саме технічні засоби за кодами УКТ ЗЕД 842481, 843240, 847982.

Вважає, що наведені обставини підтверджують правильність визначення коду товарів згідно з УКТ ЗЕД позивачем, водночас доводять хибність висновків відповідача та протиправність податкових повідомлень-рішень.

З наведених підстав позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою суду від 22 серпня 2019 року позовну заву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження (а.с.1 том 1).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив (а.с.65-67). В обґрунтування такої позиції вказав, що Головним управлінням ДФС у Волинській області проведено документальну невиїзну перевірку ПрАТ «Волинська фондова компанія», якою встановлено порушення позивачем статті 69 Митного кодексу України (далі - МК України), правил 1, 6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, затверджених Законом України «Про Митний тариф України», пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та внаслідок неправильної класифікації товару занижено на 224607,48 грн грошове зобов`язання зі сплати ввізного мита та на 44921,50 грн ПДВ.

Перевіркою встановлено, що товари «Розкидачі (твердих) мінеральних добрив...» моделей RCW та RCW Plus, ввезені ПрАТ «Волинська фондова компанія» та оформлені в режимі ІМ40 за МД №205070000/2016/31218 від 19 серпня 2016 року, №205070000/2016/42668 від 03 листопада 2016 року, №205070000/2017/1126 від 07 березня 2017 року, №205070000/2017/42036 від 02 жовтня 2017 року, №205070000/2018/70713 від 31 серпня 2018 року, №205070000/2018/80419 від 28 вересня 2018 року за своєю конструкцією є причепом, що має бункер з рухомим дном і розподільчими дисками, що в свою чергу унеможливлює його класифікацію у товарній позиції 8432 згідно з УКТ ЗЕД. З урахуванням характеристик товару, наявних в мережі Інтернет (офіційний сайт виробника - www.uniamachines.com), документів, наданих позивачем, Пояснень до товарних позицій 8432 та 8716 УКТ ЗЕД, відповіді Секретаріату Всесвітньої митної організації від 11 січня 2019 року №18NL0282-YN, розкидачі (твердих) мінеральних добрив... моделей RCW та RCW Plus відповідають товарній підкатегорії «причепи та напівпричепи з самозавантаженням або саморозвантаженням, для використання у сільському господарстві» (ставка ввізного мита 10%). Відповідно до графіків зниження ввізних мит України, передбачених Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони ставка ввізного мита на товари підкатегорії , походженням з Європейського Союзу, протягом 2016 року складала 7,5%, протягом 2017 року складала 5,0%, протягом 2018 року - 2,5%.

Відповідач вважає, що прийняті податкові повідомлення-рішення відповідають нормам чинного законодавства, а тому просив відмовити в задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивач підтримав доводи позову (а.с.75-76). Зауважив, що доводи відповідача, за якими він відносить розкидачі мінеральних добрив RCW та RCW Plus, які ввозилися ПрАТ «Волинська фондова компанія», до причепів, тобто машин, які призначені для перевезення вантажів, не ґрунтуються на фактичних даних та не підтверджуються документально; контролюючим органом не надано доказів на підтвердження наявності в розкидачів мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus, 12000 характеристик, які б дозволили їх віднести до товарної групи 8716 УКТ ЗЕД (зокрема, можливість розкидання рідиноподібних добрив, наявність функції саморозвантаження). При цьому лист Секретаріату Всесвітньої митної організації від 11 січня 2019 року №18NL0282-YN стосується класифікації подібного товару - розкидача органічних добрив TYTAN, тобто товару, який має інше призначення - розкидання органічних добрив (гній, компост, вапно, курячий послід) та іншу конструкцію.

Відповідач правом подати заперечення на відповідь не скористався.

Ухвалою суду від 30 вересня 2019 року призначено судову товарознавчу експертизу та провадження у справі зупинено до одержання результатів експертизи (а.с.154-155).

Ухвалами суду від 17 березня 2020 року поновлено провадження у справі; замінено відповідача - Головне управління ДФС у Волинській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Волинській області; закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті (а.с.203, 204-205, 206).

Ухвалою суду від 09 квітня 2020 року відкладено розгляд справи за клопотання відповідача.

У судове засідання 27 квітня 2020 року представник позивача не прибула, підтримуючи позов у повному обсязі, подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.231-233). Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечив та у задоволенні позовних вимог просив відмовити, посилаючись на доводи та аргументи, викладені у відзиві на позов.

Заслухавши усне пояснення представника відповідача (вступне слово), перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи письмовими доказами, суд встановив такі обставини.

У період з 20 червня по 04 липня 2019 року на підставі наказу Головного управління ДФС у Волинській області від 12 червня 2019 року №2121, згідно з пунктом 1 частини другої статті 351 МК України проведена документальна невиїзна перевірка дотримання ПрАТ «Волинська фондова компанія» вимог законодавства України з питань державної митної справи в частині правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями (далі - МД) №205070000/2016/31218 від 19 серпня 2016 року, №205070000/2016/34964 від 16 вересня 2016 року, №205070000/2016/42668 від 03 листопада 2016 року, №UA205090/2017/1126 від 07 березня 2017 року, №UA205090/2017/42036 від 02 жовтня 2017 року, №UА205090/2018/70713 від 31 серпня 2018 року та №UA205090/2018/80419 від 28 вересня 2018 року.

Перевіркою встановлено, що ПрАТ «Волинська фондова компанія» придбало у фірми «AGROMET PILMET» (Республіка Польща) сільськогосподарську техніку для використання у сільському господарстві, а саме розкидачі твердих мінеральних добрив RCW 8000, RCW 8200 Plus, RCW 12000. В графі 33 вантажно-митних декларацій зазначено код товару - 0 (ставка ввізного мита 0%). За висновками перевірки розкидачі твердих мінеральних добрив RCW 8000, RCW 8200 Plus, RCW 12000 за своєю конструкцією є причепами, що мають бункер з рухомим дном і розподільчими дисками, що в свою чергу унеможливлює їх класифікацію у товарній позиції 8432 згідно з УКТ ЗЕД, яка повинна здійснюватися у товарній підкатегорії як «причепи та напівпричепи з самозавантаженням або саморозвантаженням, для використання у сільському господарстві». Згідно з графіками зниження ввізних мит України, передбачених Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони ставка ввізного мита на товари підкатегорії , походженням з Європейського Союзу, протягом 2016 року становила 7,5%, протягом 2017 року - 5,0%, протягом 2018 року - 2,5% (лист ДФС України від 23 грудня 2016року №2872/99-99-19-03-03-18).

За результатами перевірки складено акт перевірки від 17 липня 2019 року №14823/14-08/13356951 (далі - акт перевірки, а.с.18-31). За його висновками товариство порушило:

- статтю 69 МК України, правила 1, 6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, затверджених Законом України «Про Митний тариф України» (зі змінами та доповненнями). Неправильна класифікація товару призвела до заниження зобов`язання зі сплати ввізного мита за МД №205070000/2016/31218 від 19 серпня 2016 року (товар RCW 12000), №205070000/2016/42668 від 03 листопада 2016 року (товар №2 RCW 8200 plus), №UA205090/2017/1126 від 07 березня 2017 року (товар RCW 8000), №UA205090/2017/42036 від 02 жовтня 2017 року (товар RCW 12000), №UA205090/2018/70713 від 31 серпня 2018 року (товар RCW 8000) та №UA205090/2018/80419 від 28 вересня 2018 року (товар RCW 8000) на суму 224607,48 грн;

- пункт 190.1 статті 190 ПК України, внаслідок чого занижено податкове зобов`язання з ПДВ за тими ж митними деклараціями та щодо того ж товару на 44921,50 грн.

ПрАТ «Волинська фондова компанія» з висновками, викладеними в акті перевірки, не погодилось та подало заперечення на акт перевірки від 25 липня 2019 року №680 (а.с.32-33). Проте Головне управління ДФС у Волинській області листом від 05 серпня 2019 року №25593/10/03-20-14-08-14 відмовило в задоволенні вимог заперечення на акт перевірки (а.с.34-35).

На підставі акта перевірки Головне управління ДФС у Волинській області 08 серпня 2019 року прийняло податкові повідомлення-рішення (а.с.15-17): № про збільшення товариству грошового зобов`язання з ввізного мита на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності, на 336911,22 грн (з них 224607,48 грн основний платіж та 112303,74 грн штрафна санкція) та № про збільшення грошового зобов`язання з ПДВ з ввезених на митну територію України товарів на 67382,25 грн (з них 44921,50 грн основний платіж та 22460,75 грн штрафна санкція).

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб покладено обов`язок діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані нормами Митного кодексу України та Податкового кодексу України (тут і надалі в редакціях на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 336 МК України митний контроль здійснюється посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Як визначено частинами першою, другою статті 345 МК України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України.

Згідно з пунктами 1-3 частини третьої статті 345 МК України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо: правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України (частина шоста статті 345 МК України).

Відповідно до частини першої статті 351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Фактично даний спір між ПрАТ «Волинська фондова компанія» та Головним управлінням ДФС у Волинській області виник щодо правильності визначення коду товару за УКТ ЗЕД (митні декларації №205070000/2016/31218 від 19 серпня 2016 року, №205070000/2016/42668 від 03 листопада 2016 року, №UA205090/2017/1126 від 07 березня 2017 року, №UA205090/2017/42036 від 02 жовтня 2017 року, №UA205090/2018/70713 від 31 серпня 2018 року та №UA205090/2018/80419 від 28 вересня 2018 року на а.с.36-48). Так товар «розкидачі мінеральних добрив (моделі RCW 8000, 8200 Plus, 12000)» був класифікований позивачем за кодом УКТ ЗЕД (ставка мита 0%), натомість відповідач вважає, що ввезений позивачем товар необхідно класифікувати за кодом УКТ ЗЕД (ставка мита на товар походженням з Європейського Союзу протягом 2016 року -7,5%, протягом 2017 року - 5,0%, протягом 2018 року - 2,5%).

Згідно з вимогами частини третьої статті 295 МК України для цілей нарахування митних платежів застосовуються ставки, що діють на день подання органу доходів і зборів митної декларації на товари.

Відповідно до пункту 190.1 статті 190 ПК України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Податковим повідомленням-рішенням від 08 серпня 2019 року № донараховано ввізне мито за вказаними вище ставками, а податковим повідомленням-рішенням від 08 серпня 2019 року № - ПДВ (розрахунок на а.с.30-31).

Перевіряючи доводи сторін, суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 67 МК України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно зі статтею 68 МК України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як визначено частинами першою-четвертою статті 69 МК України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Тобто, класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює декларант, а орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією та може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.

Крім того, процедуру ведення УКТ ЗЕД визначає Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №428 (далі - Порядок №428).

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку №428 УКТ ЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів. УКТ ЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.

Відповідно до статті 1 Закону України від 19 вересня 2013 року №584-VII «Про митний тариф України» (далі - Закон №584-VII) митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за Основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД, що є додатком Закону №584-VII (далі - Основні правила). Так згідно з пунктом 1 Основних правил назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого.

Відповідно до пункту 4 Основних правил товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше (пункт 6 Основних правил).

Наказом ДФС України від 09 червня 2015 року №401 затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - Пояснення). Відповідно до Пояснень до товарної позиції 8432 включаються машини незалежно від виду тяги, застосовувані замість ручних інструментів для виконання сільськогосподарських, садових або лісогосподарських робіт:

(I) Підготовка ґрунту для вирощування культурних рослин (розчищення земель, підйом цілини, оранка, розпушування і т.п.).

(II) Розкидання або внесення в ґрунт добрив, включаючи гній або інші органічні речовини, для поліпшення фізико-хімічних властивостей ґрунту.

(III) Садіння або сіяння.

(IV) Обробіток або доглядання за ґрунтом у період вегетації (культивація, прополювання, проріджування сходів і т.п.).

Машини, включені до цієї товарної позиції, можуть буксируватися тваринною тягою чи транспортним засобом (наприклад, трактором) або можуть монтуватися на будь-якому транспортному засобі (наприклад, на тракторі або на шасі з кінною тягою).

Деякі сільськогосподарські, садові чи лісогосподарські машини (наприклад, плуги і борони) призначаються винятково для приєднання до трактора, за допомогою з`єднувального пристрою (який має чи не має механізм підіймання). Інші машини (наприклад, фрезерні культиватори) приводяться в дію від вала, що має загальне призначення, відбору потужності трактора. Такі машини начіпляються і заміняються в польових умовах, у лісі або на дворі ферм. Усі ці машини включаються до цієї товарної позиції, навіть якщо вони постачаються з трактором (незалежно від того, чи змонтовані вони на тракторі чи ні).

Розкидачі органічних та мінеральних добрив (мінеральних речовин, компосту і т.п.), іноді змонтовані на колесах, зазвичай містять ємності, обладнані розподільним механізмом, наприклад, зсувними донними пластинами, шнековим живильником, безперервними ланцюгами або відцентровими дисками; портативні механічні апарати, застосовувані з такими ж цілями, також включаються до цієї товарної позиції.

Причепи з рухомим днищем і пристроєм, що подрібнює та розкидає, які дозволяють їм у процесі розвантаження працювати як розкидачі твердих і рідиноподібних добрив, з ємністю на колесах, зазвичай обладнану пластинами, що розкидають, або жолобами (лопатами), включаються до товарної позиції 8716.

Разом з цим, товарна позиція 8716 розділу XVII поширюється на групу несамохідних транспортних засобів (без механічного приводу) (крім згаданих у попередніх товарних позиціях), що мають одне колесо чи більше і які призначені для перевезення вантажів або людей. Сюди також включаються немеханічні транспортні засоби, які не обладнані колесами (наприклад, сани, спеціальні сани для пересування по дерев`яних напрямних). Транспортні засоби цієї товарної позиції розраховані на буксирування іншими транспортними засобами (тракторами, вантажними автомобілями, автотягачами, мотоциклами, двоколісними велосипедами і т.п.), на штовхання або буксирування рукою, на штовхання ногою або є гужовим транспортом.

До цієї товарної позиції включаються причепи та напівпричепи. У цій товарній позиції терміни «причепи» і «напівпричепи» означають транспортні засоби (крім мотоциклетних колясок такого типу, що призначені винятково для з`єднання з іншим транспортним засобом за допомогою спеціального тягово-зчіпного пристрою (незалежно від того, чи є він автоматичним чи ні).

Найважливішими типами причепів і напівпричепів, які входять до цієї товарної позиції, є ті, які розраховані на використання разом з автомобілями. Як правило, у причепів є одна пара коліс або більше і тягово-зчіпний пристрій, установлений на поворотних передніх колесах, які забезпечують керування цими транспортними засобами. Напівпричепи мають лише задні колеса, а їх передній кінець спирається на платформу транспортного засобу, що буксирує, з яким вони з`єднані за допомогою спеціального тягово-зчіпного пристрою.

Причепи, що включаються до цієї товарної позиції, в т.ч. самозавантажні причепи для сільського господарства, обладнані автоматичними навантажувальними пристроями і, можливо, також пристроями для січення фуражу, кукурудзяних стебел і т.п.; саморозвантажні причепи для перевезення різних вантажів (фуражу, гною і т.п.) з рухомою підлогою для розвантаження; такі транспортні засоби можна укомплектовувати різними пристроями (пристроєм для подрібнювання гнойової маси, для січення фуражу і т.п.) для того, щоб пристосувати їх для використання як розкидач гною, фуражного кузову чи причепу для перевезення коренеплодів; інші причепи для перевезення вантажів, такі як причепи-цистерни (незалежно від того, з насосами вони чи без них) і т.д.

Відповідно до пояснень УКТ ЗЕД причіп - це несамохідний транспортний засіб (без механічного приводу), що має одне колесо чи більше і який призначений для перевезення вантажів або людей.

З урахуванням наведених пояснень для здійснення класифікації відповідно до УКТ ЗЕД розкидачів мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus, 12000 важливо дати відповідь на такі питання: чи можна їх вважати причепами; чи можна їх використовувати для розкидання рідиноподібних добрив; чи мають вони функцію саморозвантаження.

Відповідно до частини дванадцятої статті 365 МК України достовірною техніко-технологічною документацією вважаються офіційно видані книги, державні та галузеві стандарти, технічні умов, специфікації, каталоги, креслення і паспортні дані на виріб виробника.

У керівництві з експлуатації (розкидачів мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus, 12000,), що міститься в матеріалах справи (а.с.113-151), зазначено, що «пристрій призначений для поверхневого внесення мінеральних добрив, таких як гранульовані добрива, добрива порошкоподібні, кристалічні та вапнякові добрива, а також зазначено, що найбільша небезпека виникає при виконанні наступних заборонених дій - використання розкидача для інших цілей, ніж ті, що описані в керівництві з експлуатації. Крім того, зазначено, що перед виїздом на дороги загального користування необхідно закріпити ззаду машини попереджувальний знак і перевірити роботу фар. Забороняється перевищувати допустиму швидкість 40 км/год, і т. д.» (стор. 4, 9). В керівництві з експлуатації відсутнє посилання на те, що розкидачі можуть бути використані для перевезення вантажів або для розкидання (розсіювання) рідиноподібних добрив.

Також листом компанії UNIA Sp. zо.о. від 14 серпня 2019 року (а.с.55) підтверджено неможливість використання розкидачів мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus, 12000 для розкидання рідиноподібних добрив, не придатність для безпечного і економічно ефективного перевезення вантажів та відсутність функції саморозвантаження. Зокрема, цим листом повідомлено, що серія розкидачів мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus, 12000 сконструйовані та призначені тільки і виключно для розкидання (розсіювання) мінеральних добрив (гранульованих, кристалічних, порошкоподібних та вапняних). Завантажувальний бункер в зазначених розкидачів виконаний у формі «скошеної» перевернутої піраміди, що є ефективним саме для розкидання (розсіювання) гранульованих, кристалічних, порошкоподібних та вапняних мінеральних добрив, оскільки на дні бункера знаходиться тасьмовий траспортер, дія якого забезпечує сталий натиск незалежно від зменшення кількості розсіювального матеріалу. У зв`язку з обмеженнями і правилами безпеки, які стосуються сільськогосподарських машин, розкидачі мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus, 12000 дозволяється транспортувати до поля, лугу, пасовиська, де буде відбуватися розкидання, тільки з порожнім бункером. Завантаження зазначених розкидачів повинне здійснюватися безпосередньо на полі, лузі, пасовиську, де буде відбуватися розкидання. Матеріал для розкидання повинен транспортуватися причепами, призначеними для перевезення таких вантажів, допущеними до руху по дорогах. Без внесення змін в конструкцію розкидача здійснити його розвантаження в одну точку неможливо, оскільки рухоме днище зазначених розкидачів спроектоване та виготовлене саме для забезпечення здійснення функції розкидання добрив, а не здійснення саморозвантаження розкидача.

Зазначені характеристики пояснюється особливостями конструкції розкидачів, які описані в керівництві з експлуатації (сторінка 14).

Для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, ухвалою суду від 30 вересня 2019 року призначено товарознавчу експертизу, оскільки дослідження ключових характеристик розкидачів мінеральних добрив, ввезених позивачем, потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право. На вирішення експерту поставлено питання: 1) яким технічним та експлуатаційним характеристикам відповідають розкидачі мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus, 12000; 2) чи призначені вони для виконання сільськогосподарських робіт та яких саме; 3) чи призначені вони для розкидання рідиноподібних добрив; 4) чи можуть вони використовуватися як причепи для здійснення перевезень вантажів; 5) чи є у них функція саморозвантаження; 6) яким характеристикам відповідають розкидачі мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus, 12000 згідно з УКТ ЗЕД?

Експертом проведено натурний огляд досліджуваних об`єктів за їх місцем знаходження; також використано Керівництво з експлуатації розкидачів добрив (виробник «AGROMET PILMET» Sp. zo. o. (Республіка Польща), торговельна марка UNIA Group).

У своїх дослідженнях експерт зазначив, що зібраною інформацією щодо технічних та експлуатаційних характеристик об`єктів дослідження встановлено, що кожен об`єкт являє собою складний комбінований механіко-гідравлічний агрегат, який конструктивно складається з наступних вузлів та систем: рами, кузова, ходової частини, гальмівної системи, електричної системи, підлогового транспортера, розсіваючих дисків. На досліджуваних моделях розкидачів встановлені кузова бункерного типу. Бункер виготовлений з листового металу в формі перевернутої скошеної піраміди і кріпиться на рамі за допомогою кронштейнів і т.д. Розташування відповідних ємкостей (герметичної бочки) для рідиноподібних добрив відсутнє, до того ж задня стінка бункеру не забезпечує належного рівня герметичності його внутрішнього простору на розкидачах добрив RCW 8000, RCW 12000, RCW 8200 Plus М та MXL 8200 Premium (див. керівництво з експлуатації).

Крім того, досліджувані моделі розкидачів (в силу своїх особливостей конструкції) не призначені для використання в якості причепу для здійснення перевезення вантажів та в них відсутня функція саморозвантаження. Згідно з призначенням визначеним заводом-виробником, вони призначені виключно для використання в сільському господарстві для розсіювання мінеральних добрив. Наявність в зазначених розкидачів чотирьох стінок бункера, який виготовлений в формі скошеної піраміди, не дає можливість здійснити їх розвантаження відповідно до сучасних вимог логістичної стратегії перевезення (здійснити розвантаження швидко, надійно та механізовано). Оскільки розвантаження за допомогою механізованих засобів, таких як екскаватор, взагалі не можливе, оскільки гарантує безпосередній контакт ковша із елементами підлогового транспортера, що в умовах обмеженого простору бункеру та його специфічною формою також призведе до пошкодження останнього. Розвантаження ж із використанням ручного шанцевого інструменту пов`язане як із значними втратами часу, так і витратами фізичної праці робітників. Крім того, об`єм бункеру зазначених розкидачів не відповідає об`єму бункерів причепів, що використовується для перевезення вантажів, він є занадто малим, що також робить економічно недоцільним здійснення перевезення вантажів з використанням зазначених розкидачів. Розвантаження з використанням підлогового транспортера також є неефективним, оскільки не дає можливості здійснити розвантаження в одну точку, вантаж буде розкидатися (розпорошуватися) на певну відстань в залежності від маси вантажу. Також розвантаження з використанням підлогового транспортера призведе до пошкодження вантажу розсіваючими дисками або пошкодження розсіваючих дисків або розсіваючої системи розкидача вантажем.

За висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 28 лютого 2020 року №8742-8744 (а.с.160-168) розкидачі мінеральних добрив моделі RCW 8000, 8200 Plus, 12000 за сукупністю своїх характеристик та властивостей відповідають товарам, опис яких наведено в товарній позиції 8432 «Машини сільськогосподарські, садові або лісогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту; котки для газонів або спортивних майданчиків», товарній підпозиції «розкидачі та розподільники органічних та мінеральних добрив», товарній категорії «інші»; вони призначені для розкидання мінеральних гранульованих добрив, що є різновидом сільськогосподарських робіт та вони не призначені для розкидання рідиноподібних добрив, вони також не призначені для перевезень вантажів. В розкидачів мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus, 12000 відсутня функція саморозвантаження.

У своїх доводах відповідач покликається на лист Всесвітньої митної організації від 11 січня 2019 року №18NL0282-YN на запит ДФС України від 05 вересня 2018 року (а.с.68-70, переклад на а.с.70 зворот - 72) стосовно класифікації розкидача, який використовується фермерськими господарствами для розкидання гною, вапна, курячого посліду або як об`ємний причіп для збору зелених кормів, які Секретаріат Всесвітньої митної організації схиляється класифікувати за товарною позицією 8716, товарною під позицією 871620. Проте суд зауважує, що Секретаріат Всесвітньої митної організації розглядав питання щодо класифікації іншого товару - причіпного розкидача серії «TYTAN», який має інше призначення - розкидання органічних добрив, таких як гній, компост, вапно, курячий послід, та іншу конструкцію, що видно із листа ДФС України від 22 травня 2019 року №16267/7/99-99-19-03-03-17 (а.с.100), листа Департаменту адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання ДФС України від 23 січня 2019 року №203/99-99-19-03-01-18, при цьому в останньому також наведено технічні характеристики товару «розкидач добрив торговельної марки «Amazone» моделі «ZG-B 5500 Super» (а.с.95), що, у свою чергу, не дає підстав вважати, що розкидачі мінеральних добрив моделі RCW 8000, 8200 Plus, 12000, виготовлених іншим виробником мають ідентичні характеристики.

Посилання відповідача на характеристики товару, наявні в мережі Інтернет (офіційний сайт виробника www.uniatnachines.com) суд також відхиляє, оскільки відповідач не зазначив, які безпосередньо відомості з сайту виробника або відомості з яких документів дозволяють встановити характеристики товару для віднесення його до товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД.

Водночас, на розкидачі добрив RCW 8000, 8200 Plus, 12000 (виробник «Agromet Pilmet», торгова марка «UNIA Group» (Республіка Польща)), код УКТ ЗЕД 8432, Державним підприємством «Український державний центр по випробуванню та прогнозуванню техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва» видані реєстраційні посвідчення №РУ16-13 від 22 жовтня 2013 року, №РУ91-13 від 12 вересня 2013 року та №РУ68-16 від 10 листопада 2016 року з терміном дії п`ять років про те, що ці розкидачі пройшли випробування і внесені до Державного реєстру технічних засобів застосування пестицидів і агрохімікатів, які дозволені до застосування на території України (а.с.56-58). Згідно з пунктом 17 Порядком проведення державних випробувань та державної реєстрації технічних засобів застосування пестицидів і агрохімікатів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 1996 року №479, державній реєстрації підлягають всі технічні засоби, що застосовуються та передбачаються до застосування на території України за номенклатурою згідно з додатком 1 (технічні засоби за кодом УКТ ЗЕД 842481, 843240, 847982).

Суд також звертає увагу, що ПрАТ «Волинська фондова компанія» імпортувала розкидачі добрив RCW 8000, 8200 Plus, 12000 того ж таки виробника і за іншими митними деклараціями: від 19 лютого 2016 року №205070000/2016/005584, від 29 лютого 2016 року №205070000/2016/006850, від 11 травня 2018 року №UA205090/2018/034837, від 11 травня 2018 року №UA205090/2018/049456 (а.с.104-112) та при цьому товар класифіковано за кодом 84324090 згідно з УКТ ЗЕД. В органу доходів і зборів не виникало зауважень щодо класифікації товару ні під час митного оформлення, ні після його завершення (доказів протилежного суду не надано).

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності спірних рішень.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного спору, підлягають оцінці на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

За правилами, встановленими статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На думку суду, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належними та допустимими доказами правомірність своїх висновків, викладених в акті перевірки щодо заниження позивачем грошового зобов`язання з ввізного мита та ПДВ при ввезенні на митну територію України товару - розкидачів мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus, 12000 на підставі МД №205070000/2016/31218 від 19 серпня 2016 року, №205070000/2016/42668 від 03 листопада 2016 року, №205070000/2017/1126 від 07 березня 2017 року, №205070000/2017/42036 від 02 жовтня 2017 року, №205070000/2018/70713 від 31 серпня 2018 року, №205070000/2018/80419 від 28 вересня 2018 року, позаяк зібрані у справі докази у своїй сукупності не свідчать про неправильну класифікацію товару під час його митного оформлення позивачем та про відповідність цього товару за конструкцією, характеристиками та призначенням товарній позиції згідно з УКТ ЗЕД 8716.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин та аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач не довів наявність фактичних підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень від 08 серпня 2019 року № та №, які з урахуванням положень пункту 2 частини першої статті 245 КАС України належить визнати протиправними та скасувати. Отже, позов суд задовольняє повністю.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як визначено частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 3 частини третьою статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує, що позивач сплатив судовий збір у сумі 6064,40 грн згідно з платіжним дорученням від 14 серпня 2019 року №R000025940 (а.с.2), зарахування якого до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 16 серпня 2019 року (а.с.60). Також позивач поніс витрати у зв`язку із проведенням судової товарознавчої експертизи, які підтверджуються платіжним дорученням від 11 листопада 2019 року №R000031386 (а.с.215); розрахунок вартості експертизи наведений в акті попереднього розрахунку вартості висновку судового експерта від 18 жовтня 2019 року №8742-8744, акті здачі-приймання висновку експерта від 28 лютого 2020 року №8742-8744 (а.с.169).

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача слід присудити здійснені ним і документально підтверджені судові витрати у сумі 16112,40 грн: 6064,40 грн зі сплати судового збору та 10048,00 грн за проведення судової товарознавчої експертизи.

Керуючись статтями 2, 72-77, 132, 139, 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Волинська фондова компанія» (43006, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Вахтангова, 16, ідентифікаційний код юридичної особи 13356951) до Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код юридичної особи 43143484) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 08 серпня 2019 року № та №.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Волинська фондова компанія» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судові витрати у сумі 16112,40 грн (шістнадцять тисяч сто дванадцять грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження, визначений статтею 295 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Ж.В. Каленюк

Повний текст рішення складено 05 травня 2020 року