Справа № 280/237/20
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 травня 2020 року Справа № 280/237/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт»

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (далі - приватний виконавець, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» (далі - ТОВ «ФК Горизонт», третя особа), в якому позивач (з урахуванням уточнень від 06.02.2020) просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04.12.2019 ВП №60620543.

На обґрунтування позовних вимог в уточненій позовній заяві позивач стверджує про незаконність оскарженої постанови, посилаючись на п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Вказує, що як свідчать дані Єдиного реєстру приватних виконавців України, приватний виконавець Клітченко О.А. здійснює свою діяльність у межах виконавчого округу міста Києва, отже відповідач могла прийняти до виконання вказаний виконавчий напис у разі проживання (перебування) боржника ОСОБА_1 у м. Києві або наявності у м. Києві його майна, проте місцем проживання боржника ОСОБА_1 є м. Запоріжжя Запорізька область, а тому відповідач винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60620543 від 04.12.2019, вважаючи, що майно цього боржника знаходиться в межах її виконавчого округу. Таким чином, на думку позивача, постанова про відкриття виконавчого провадження, як рішення суб`єкта владних повноважень, не відповідає вимогам Законів України «Про виконавче провадження» та «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», оскільки приватний виконавець прийняла до виконання виконавчий документ, місце виконання якого знаходиться поза межами її виконавчого округу, а тому просить суд скасувати як протиправну постанову відповідача про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04.12.2019 ВП №60620543.

Ухвалою суду від 13.01.2020, у зв`язку з невідповідністю позову вимогам ст. 160, 161 КАС України, позовну заяву залишено без руху та позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. В межах встановленого строку позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 10.02.2020 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із адміністративним позовом, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 14 лютого 2020 року.

Відповідно до ухвали суду від 14.02.2020 вирішено відкласти судове засідання в адміністративній справі на 24 лютого 2020 року.

Відповідач позов не визнав, 21 лютого 2020 року надав суду відзив (вх. №8246), у якому із посиланням на приписи ст. 18, 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 179, 190 Цивільного кодексу України зауважує, що грошові кошти у формі записів на рахунках у банках є майном у розумінні ст. 190 Кодексу. Також, вказує, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, від 19.08.2019 в справі № 922/1293/15, розглядаючи дану справу та вирішуючи спір, суду належало встановити не тільки місцезнаходження боржника, а й місцезнаходження його майна, зокрема, грошових коштів з урахуванням вимог ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», вимог глави ХПІ Цивільного кодексу України,, в розумінні якої грошові кошти є майном та Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Наголошує, що стягувачем було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) - карткового рахунку № НОМЕР_1 в валюті гривні, відкритого в АТ «Укрсиббанк», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Шота Руставелі. буд. 38, тобто ОСОБА_1 є власником карткового рахунку та наявних па цьому рахунку грошових коштів, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК Горизонт». Відповідно, на думку відповідача, в даному випадку порушення Закону України «Про виконавче провадження» відсутнє, оскільки майно боржника (грошові кошти) перебуває у м. Києві, а відповідно до ст. 24 цього Закону приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Більш того, звертає увагу суду, що твердження позивача про те, що при відкритті виконавчого провадження приватним виконавцем порушено ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», не може бути підставою для визнання протиправною та скасування постанови від 04.12.2019 ВП № 60620543 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, оскільки при винесенні даної постанови приватним виконавцем не порушено жодної норми чинного законодавства України. Ураховуючи вищевказане, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

23 березня 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №13555), доводи якої є аналогічними, викладеним у позовній заві (уточненій).

У судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

За приписами ч. 6 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував таке.

19 квітня 2019 року між ТОВ «ФК Горизонт» та ОСОБА_1 (Позичальник) укладений договір №9 надання онлайн кредиту, за умовами якого Товариство надало Позичальнику грошові кошти в кредит в розмірі 5 000,00 грн., а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у Договорі.

Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. 04 жовтня 2019 року вчинено виконавчий напис № 6021 на суму боргу 20 590,00 грн. за період 19.04.2019 по 20.09.2019 за кредитним договором №9 від 19.04.2019.

ТОВ «ФК Горизонт» (стягувач за виконавчим провадженням) 14 листопада 2019 року звернулося до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Клітченко О.А. з заявою (вх. №10820) про примусове виконання виконавчого напису із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) - карткового рахунку № НОМЕР_1 в валюті гривні, відкритого в АТ «Укрсиббанк», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Шота Руставелі. буд. 38. Одночасно в цій заяві стягувач просив звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення па його майно та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. № ВП 60620543 від 15.11.2019 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 6021 від 04.10.2019.

У той самий день, приватним виконавцем у межах виконавчого провадження №60620543 винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 2 179,00 грн.

Відповідачем подані запити до Пенсійного Фонду України від 15.11.2019 за № 68272485 та № 68272486 та до Державної фіскальної служби України за № 68272488 від 15.11.2019.

Згідно отриманої відповідачем інформації Пенсійного фонду України № від 15.11.2019, позивачка працює у Приватному підприємстві «Енамед» ().

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітчченчо О.А. № ВП 60620543 від 04.12.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, звернуте стягнення на доходи ОСОБА_1 , який вона отримує в Приватному підприємстві «Енамед». Супровідним листом від 04.12.2019 №11/7 вказану постанову направлено на адреси боржника, стягувача та Приватного підприємства «Енамед».

Так, 08 січня 2020 року від Приватного підприємства «Енамед» надійшов лист №50/12-19 (вх. №214) про прийняття постанови до виконання.

Крім того, на адресу відповідача надійшов адвокатський запит про надання інформації щодо примусового виконання напису №6021 від 04.10.2019, на який листом від 11.01.2020 №100 направлено відповідь разом із відповідними підтверджуючими документами.

Не погодившись з вищевказаною постановою відповідача, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у цій справі, правовий статус та організація діяльності приватних виконавців врегульовано нормами Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначає закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно зі ст. 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частинами 1, 2 ст. 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

У силу ч. 1 ст. 24 Закону №1404-VIII, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника (ч. 2 ст. 24 Закону №1404-VIII).

Частиною 4 ст. 24 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в межах виконавчого провадження № 60620543, відкритого постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. від 15.11.2019 за заявою стягувача ТОВ «ФК Горизонт» (вх. від 14.11.2019 за №10820), 04 грудня 2019 року відповідачем прийнято оскаржену постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 ..

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону №1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

За приписами абз. 1 ч. 2 ст. 48 Закону №1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частинами 1, 2 ст. 68 Закону №1404-VIII встановлено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувана або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Отже, примусове виконання рішень здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом №1404-VII випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Із врахуванням вищевикладеного, суд вважає оскаржувана постанова відповідача від 04.12.2019 є правомірною та не підлягає скасуванню, так як вона винесена відповідачем із дотриманням вимог ст. 68 Закону №1404-VIII, оскільки стягувач ТОВ «ФК Горизонт» у заяві про примусове виконання рішення просив звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 .

Доводи позивача, що оскаржувана постанова відповідача від 04.12.2019 протиправна, так як на час відкриття виконавчого провадження та прийняття оскаржуваної постанови в неї відсутнє будь-яке майно в межах виконавчого округу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А., суд вважає помилковими, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження № 60620543 від 15.11.2019 станом на теперішній час не оскаржена та є чинною, тобто, оскаржувана постанова від 04.12.2019 прийнята в межах виконавчого провадження, протиправність відкриття якого ніким не встановлена та не є предметом розгляду даної справи. Доказів протилежного позивачем суду не надано та не наведено.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1404-VIII виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 4, корп. А, оф. 35-А), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» (01033, м. Київ, бул. Шота Руставелі, 44, оф. 104) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 04.05.2020.

Суддя Ю.П. Бойченко