Справа № 635/914/20
Суддя: Березовська І. В.
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №635/914/20
Провадження по справі №2-а/635/45/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Березовської І.В.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Мазепи Д.Г.,

секретар судового засідання - Калягіна М.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - Мазепа Дмитро Геннадійович,

відповідач - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції,

відповідач - інспектор патрульної поліції роти №6 батальйону № 1 УПП у Харківській області лейтенант поліції Єльніков Валерій Іванович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Єльнікова Валерія Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в інтересах якого на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру про надання правничої (правової) допомоги діє представник - адвокат Мазепа Д.Г., пред`явив до суду позов шляхом подання адміністративної позовної заяви до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Єльнікова В.І., яким просить скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2017667 від 24 січня 2020 року, винесену інспектором роти №6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Єльніковим В.І. у відношенні ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24 січня 2020 року близько13:00 години, рухаючись на транспортному засобі ВАЗ 21103, д.н. НОМЕР_1 , на посту «Високий» по вул. Ощепкова, 48А він був зупинений інспектором патрульної поліції роти №6 батальйону №1 УПП у Харківській області лейтенантом поліції Єльніковим В.І., нібито за забруднений номерний знак. Із зазначеним правопорушенням позивач не погодився та продемонстрував інспектору, що символи номерного знаку на його автомобілі чітко визначаються з відстані 20 метрів. Позивачем також інспектору були пред`явлені для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс. Після чого інспектор без пояснення причин пішов до приміщення посту. Позивач, зачекавши 10хвилин, та розуміючи, що інших питань до нього немає, поїхав. Однак, 31 січня 2020 року на його адресу надійшла постанова серії ЕАК №2017667 від 24 січня 2020 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

З вказаною постановою позивач не згоден, оскільки Правил дорожнього руху України не порушував. Позивач вважає, що інспектором поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не були з`ясовані та доведені обставини, які б свідчили про те, що в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення. Також позивач посилався на те, інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу та не дав можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Крім того, постанова ЕАК № 2017667 від 24 січня 2020 року не містить будь-якої печатки органу, що її виніс, в постанові зазначено,що до неї додається відео з бодікамери ХАО, однак жодного відеозапису на будь-якому носії немає.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Єльнікова В.І. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою від 04 травня 2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, клопотання Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про залишення позовної заяви без розгляду відхилено.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив скасувати постанову відносно нього за ч.2 ст. 121 КУпАП.

Представник позивача Мазепа Д.Г. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити. При цьому пояснив, що оскаржувана постанова винесена з численними порушеннями законодавства. Підстав для зупинки позивача інспектором поліції взагалі не було. Порушення позивачем Правил дорожнього руху України є суб`єктивною точкою зору самого інспектора, зокрема, справа не містить жодного доказу на підтвердження того, що символи номерного знаку на автомобілі позивача не визначаються з відстані 20 метрів, інспектором не було здійсненого жодного заміру видимості номерних знаків. Крім того, представник позивача вказав на те, що ч.2 ст. 122 КУпАП не передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу інспектором поліції. Отже, позивач не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Також представник позивача посилався на те, інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу та не дав позивачу можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Відповідач інспектор патрульної поліції роти №6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Єльніков В.І. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, 12 березня 2020 року до суду надійшов відзив Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, згідно якого відповідач проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, оскільки оскаржувана постанова відповідає усім вимогам чинного законодавства та не містить недоліків, на які вказує позивач, інспектором патрульної поліції роти №6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Єльніковим В.І. дотримана передбачена законом процедура та порядок винесення оскаржуваної постанови .

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та його представника,суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою інспектора роти №6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Єльнікова В.І. серії ЕАК№2017667 від 24 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за те, що він 24 січня 2020 року о 14:16 годині в смт. Високий, вул. Ощепкова, 48А, керував транспортним засобом НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , року з забрудненим державним номерним знаком, що не дає чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20м, також не пред`явив для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс ОСЦПВВНТЗ, та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив вимоги п.9.9.б Правил дорожнього руху - аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 цього ж Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП, зокрема, за порушення вимог п.9.9.б Правил дорожнього руху - аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до п.9.1 Правил дорожнього руху України, попереджувальними сигналами є:

а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою;

б) звукові сигнали;

в) перемикання світла фар;

г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби;

ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда;

д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

При чому п.9.2 цих Правил, встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з п.п. б п. 9.9 ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що в одному випадку увімкнення аварійної сигналізації виникає за передбачених та визначених умов (п.п.б п.9 ПДР), а у іншому випадку встановлений обов`язок подання попереджувальних сигналів при початку руху чи зміні його напрямку (п.9.2 ПДР), при чому за не виконання останніх вимог, прямо передбачена відповідальність, встановлена ч. ст.122 КУпАП.

Суд зауважує, що диспозицією ч.2 ст.122КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку і лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності і суспільної шкідливості. Даною нормою права не передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу. При цьому зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що хоча позивач не дотримався вимоги п.9.9. б Правил дорожнього руху, він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2ст.122 КУпАП, оскільки в діях позивача відсутній склад правопорушення за цією нормою.

Що стосується керування позивачем транспортним засобом з забрудненим державним номерним знаком, що не дає чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20м, слід зазначити наступне.

Адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, передбачена ч.6 ст. 121 КУпАП.

Приписами ч.7 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.6 статті.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КУпАп справи про адміністративні правопорушення, передбаченні ч.ч. 4, 7,9 ст. 121 КУпАП, розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Отже, виходячи із положень ч.1 ст. 221 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.7 ст. 121 КУпАП, та накладання адміністративних стягнень за такі правопорушення не відносяться до компетенції органів Національної поліції.

Як зазначив в судовому засіданні представник позивача Мазепа Д.Г. щодо позивача ОСОБА_1 патрульним поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.7 ст. 121 КУпАП.

Наразі, справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.7 ст. 121 КУпАП, відносно ОСОБА_1 знаходиться в провадженні Харківського районного суду Харківської області.

Враховуючи, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.7 ст. 121 КУпАП, та накладання адміністративних стягнень не відноситься до компетенції органів Національної поліції, а розгляд справ про такі адміністративні правопорушення, здійснюється виключно судом в межах протоколу про адміністративне правопорушення, суд не вправі при здійсненні адміністративного судочинства вирішувати питання щодо доведеності або недоведеності обставини, які б свідчили про те, що в діях позивача наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 КУпАП.

Вказані обставини підлягають встановленню під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Щодо не пред`явлення позивачем для перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та полісу ОСЦПВВНТЗ, суд зазначає наступне.

Приписами ч.1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

За п.п. а,б, ґ п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

За п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення позивачем п. 2.1 Правил дорожнього руху України відповідачами суду не надано.

Як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надані відеозаписи з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Надаючи оцінку даним відеозаписам, суд зауважує, що відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського безпосередньо після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського не відображає відомостей про вчинення позивачем вказаного правопорушення. Інші відеозаписи містять лише процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови патрульним поліцейським, яка відбувалася за відсутності позивача. Отже, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, зафіксовані лише в оскаржуваній постанові, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у зазначеній постанові, які б безумовно свідчили про порушення позивачем п.2.1 Правил дорожнього руху України, матеріали справи не містять. Зокрема, відповідачами на підтвердження відсутності у позивача страхового полісу не надано відповідної інформації, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Крім того, слід зазначити, постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з порушеннями ст. 283 КУпАП, оскільки виклад обставин, установлених під розгляду справи не відповідає правовій кваліфікації дій позивача, зокрема, не зазначена кваліфікація дій позивача за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Беручи до уваги принцип невинуватості особи, закріплений у ст.62 Конституції України, та обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятих ним рішень, закріплений у КАС України, суд вважає, що відповідачі жодним чином не довели правомірності оскаржуваної постанови, а тому відсутні підстави вважати, що позивачем було вчинені адміністративні правопорушення внаслідок недотримання Правил дорожнього рух України.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно з пунктом другим частини третьої вищенаведеної статті Кодексу, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи відсутність доведеного факту вчинення позивачем адміністративних правопорушень, суд доходить висновку про скасування постанови ЕАК № 2017667 від 24 січня 2020 року та закриття провадження по справі.

З приводу посилання позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, розгляду її на місці зупинки транспортного засобу, що призвело до порушення прав позивача передбачених ст.268 КУпАП, суд зазначає наступне.

Статтею 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.

Положеннями статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ).

Таким чином, з системного аналізу зазначених правових норм, вбачається, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ст.ст.122, 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відтак доводи позивача щодо протиправного розгляду справи за місцем вчинення адміністративного правопорушення є безпідставними.

Положення КУпАП, що стосуються процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення на які посилається позивач, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

У даному випадку провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП, не здійснювалося. Оскаржувана постанова була складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КУпАП.

Суд також не приймає доводи позивача щодо відсутності відеозапису, зазначеному в постанові про накладання адміністративного стягнення, оскільки зазначений запис був наданий відповідачем під час судового розгляду. Щодо відсутності печатки на постанові про накладання адміністративного стягнення, то слід зазначити,що печатка на постанові не передбачена вимогами ст. 286 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,6,7,20,241-246, 257-263, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області, інспектора роти №6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Єльнікова Валерія Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Постанову інспектора патрульної поліції роти №6 батальйону № 1 УПП у Харківській області лейтенанта поліції Єльнікова Валерія Івановича серії ЕАК № 2017667 від 24 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду. Строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короно вірусної хвороби (COVID-19).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_4 , виданий 28 січня 2020 року, орган, що видав 6351, РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

Представник позивача - адвокат Мазепа Дмитро Геннадійович, свідоцтво № 1096 від 26 листопада 2011 року, юридична адреса: м. Харків, пр. Олександрівський, 91.

Відповідач - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження - м. Харків, вул. Шевченка, 315А

Відповідач - інспектор патрульної поліції роти №6 батальйону № 1 УПП у Харківській області лейтенант поліції Єльніков Валерій Іванович, адреса місця роботи - 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Суддя І.В. Березовська