Справа № 428/9766/19
Суддя: Посохов І. С.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/9766/19
Провадження № 2-а/428/136/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департамента патрульної поліції рядового поліції Карагозова Микити Олександровича, Департамента патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департамента патрульної поліції рядового поліції Карагозова Микити Олександровича, Департамента патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 21 серпня 2019 року інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департамента патрульної поліції рядовим поліції Карагозовим М.О. було винесено постанову серії ЕАВ № 1442171 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн.

Відповідно до змісту постанови 21.08.2019 в м. Сєвєродонецьк позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 5.38 «Місце для стоянки» поєднаний з табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю» не маючи посвідчення інваліда та розпізнавального значка, чим порушив п.п. 8.4 «ґ» ПДР.

На думку позивача, дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, та жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення відповідач не надав.

Позивач зазначає, що відповідно до п.п. 8.5 п. 8 ПДР дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює. Горизонтальна розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід». Розпізнавальний знак «Інвалід» це квадрат жовтого кольору із стороною 150 мм і чорним зображенням символу таблички 7.17. Табличка 7.17 вказує, що дія знаку з літерою «Р» (місце стоянки) поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід». Табличка розміщується безпосередньо під знаками, з якими вона застосовуються. Тобто, саме таким чином позначаються певні обмеження щодо стоянки транспортних засобів.

Відповідно до п. 5.2.4 ДСТУ 2587:2010, який встановлює стандарти до дорожньої розмітки, коефіцієнт яскравості нанесеної розмітки повинен відповідати значенням, наведеним у таблиці 4, тобто зазначеним ДСТУ передбачено певні вимоги до розмітки, а саме вона має бути спеціально поміченою та добре розпізнавальною. З винесеної відповідачем постанови вбачається, що не надані докази того, що є відповідна розмітка та встановлення таблички 7.17, яка б зазначала зону дії цього знаку. Тобто паркувальне місце для інваліда було оформлено з порушенням ДСТУ 2587:2010, тому позивач при здійсненні зупинки не міг його ідентифікувати.

Незаконно склавши постанову по справі, рядовий поліції Карагозов М.О. не дав позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у повному обсязі, порушив процесуальний порядок розгляду справи, встановлений ст. 276, 277, 277-2, 278, 279, 280, 281 КУпАП, а у графі 9 Постанови не зазначив наявність будь-яких доказів, які підтверджували б вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням відсутності доказів його вини, як і порушення ПДР України, позивач вважає дії відповідача щодо винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, а оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому на підставі ч. 3 ст. 268 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

У судове засідання відповідач інспектор роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Карагозов М.О. не з`явився, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги не визнав, повідомивши суд, що відеозапис правопорушення не зберігся. До суду відзив на позовну заяву не подав.

Представники Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції в Луганській області в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1442171 від 21.08.2019, складену інспектором роти № 2 батальйону № 1 УПП в Луганській області ДПП рядовим поліції Карагозовим М.О. протиправною, у зв`язку з тим, що: відповідачем не доведена його вина жодними допустимими доказами, відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст. 276, 278, 279, 280, 285 КУпАП.

Відповідачем суду відеозапис з нагрудної камери інспектора Карагозова М.О. від 21.08.2019 не наданий.

Так, у судовому засіданні встановлено, що постановою інспектора роти № 2 батальйону № 1 УПП в Луганській області ДПП рядового поліції Карагозова М.О. серії ЕАВ № 1442171 позивача було визнано винним у порушенні п. 8.4 «ґ» Правил дорожнього руху, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, було те, що 21.08.2019 о 15-27 год. в м. Сєвєродонецьк по пр. Центральний, буд. 59-а, позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ SENS, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.38 «Місце для стоянки» поєднаний з табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю», не маючи посвідчення інваліда та розпізнавального значка, чим порушив п. 8.4 «ґ» ПДР.

Прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1020,00 грн.

В графі 9 постанови «до постанови додається» нічого не зазначено.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не було надано суду будь-яких доказів, які могли б спростувати пояснення позивача, який стверджував, що його дії не містять ознак скоєння адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим суд доходить висновку про те, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності необґрунтовано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 8.4 «ґ» Правил дорожнього руху інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд вбачає, що відповідачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення позивачем п. 8.4 «ґ» Правил дорожнього руху, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16-а (2-а/337/154/2016), адміністративне провадження № К/9901/29775/18, вбачаться, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки, на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1442171 від 21.08.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1020 гривень 00 копійок такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем у позовній заяві заявлено вимоги про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, однак він не ставить питання про закриття справи про адміністративне правопорушення, а, розглядаючи дану справу, суд керується положеннями ст. 286 КАС України, при цьому враховує, що доказів вчинення адміністративного правопорушення відповідачем суду не надано, що свідчить про необхідність виходу за межі позовних вимог та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України, разом з прийняттям рішення про скасування рішення суб`єкта владних повноважень прийняти рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департамента патрульної поліції рядового поліції Карагозова Микити Олександровича, Департамента патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1442171 від 21.08.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 1020 гривень 00 копійок скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач: інспектор роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департамента патрульної поліції рядовий поліції Карагозов Микита Олександрович, місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вулиця Штейгерська, будинок 8;

- відповідач: Управління патрульної поліції в Луганській області Департамента патрульної поліції, місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вулиця Штейгерська, будинок 8;

- відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3.

Суддя І. С. Посохов