Справа № 482/2201/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 р.м.ОдесаСправа № 482/2201/19

Категорія: 108000000 Головуючий в 1 інстанції: Безкровна А.С.

Час та місце ухвалення: 16:55, м. Нова Одеса

Дата складання повного тексту: 12.02.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду, справа розглянута згідно ч.2 ст. 312 КАС України, без повідомлення учасників справи,

розглянувши в порядку письмового провадженні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2020 року за матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 до Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Миколаївській області Одінцової Світлани Валеріївни про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Миколаївській області Одінцової С.В. про:

- визнання протиправною бездіяльність відповідача у частині не забезпечення адміністративного припинення неправомірної поведінки Новопетрівською сільською радою, не встановлення особи (осіб) правопорушника, не притягнення особи (осіб) правопорушника до адміністративної відповідальності за ст. 212-3 КУпАП, не складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо особи (осіб) правопорушника за ст. 212-3 КУпАП;

- визнання протиправною відповідь відповідача на заяву ОСОБА_1 від 08 листопада 2019 року №32.4/628-2019р.;

- зобов`язання відповідача:

· забезпечити адміністративне припинення неправомірної поведінки Новопетрівською сільською радою;

· встановити особу (осіб) правопорушників, притягнути його (їх) до адміністративної відповідальності та скласти щодо неї (них) протокол (протоколи) про адміністративне правопорушення за ст. 212-3 КУпАП;

· сформувати справу і разом із супровідним листом направити до відповідного суду за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2020 року справу №482/1604/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до представника уповноваженого ВР України з прав людини у Миколаївській області Одінцової С.В. про оскарження бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - передано за підсудністю до Миколаївського окружного адміністративного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що за вчинення адміністративного правопорушення особа притягається до адміністративної відповідальності, а складення адміністративного протоколу є процесуальним аспектом притягнення до цієї відповідальності. Отже, оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо не складення протоколу може бути предметом розгляду справи в порядку ст. 286 КАС України.

Відзивів від учасників справи на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що позов ОСОБА_1 не відноситься до категорії справ передбачених п.1 ч.1 ст. 20 КАС України, оскільки виходячи з положень ч.3 ст. 286 КАС України заявлені ним позовні вимоги не можуть бути предметом розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судова колегія не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 4 КАС України, адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Тобто, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил територіальної, інстанційної та предметної підсудності.

За змістом п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інших порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених п.п.1-3 ч.1 цієї статті.

Тобто, законодавцем чітко визначено предметну підсудність адміністративних справ місцевим загальним судам.

Згідно ч.2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених ч.1 цієї статті.

Частиною 1 ст. 286 КАС України передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даної справи є визнання протиправною бездіяльність відповідача у частині не забезпечення адміністративного припинення неправомірної поведінки Новопетрівською сільською радою, не встановлення особи (осіб) правопорушника, не притягнення особи (осіб) правопорушника до адміністративної відповідальності за ст. 212-3 КУпАП, не складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо особи (осіб) правопорушника за ст. 212-3 КУпАП та відповідно зобов`язати вчинити певні дії.

Так, у рішенні Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення положень п.22 ч.1 ст. 92 Конституції України, ч.ч.1, 3 ст. 2, ч.1 ст. 38 КУпАП (справа про відповідальність юридичних осіб) зазначено, що загальновизнаним є поділ юридичної відповідальності за галузевою структурою права на цивільно-правову, кримінальну, адміністративну та дисциплінарну.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Отже, адміністративний протокол складається в разі вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, за вчинення адміністративного правопорушення особа притягається до адміністративної відповідальності, а складення адміністративного протоколу є процесуальним аспектом притягнення до цієї відповідальності.

Аналізуючи наведені процесуальні норми, судова колегія вважає, що місцевим загальним судом як адміністративним судом вирішується спір, який виник у зв`язку із адміністративним правопорушенням в адміністративній справі з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судова колегія, здійснюючи апеляційний перегляд судового рішення, виходить з того, що підставою для порушення адміністративної справи та попереднього з`ясування її обставин є вчинення особою діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення (фактична підстава).

Так, провадження у справах про адміністративні правопорушення (проступки) починається без складання якого-небудь спеціального документа, оскільки початковим моментом порушення справи можна вважати час, коли інформація (привід) про проступок надійшла до компетентного органу, стала відома компетентній посадовій особі.

В той же час, процесуальним документом, який фіксує закінчення стадії порушення адміністративної справи, є протокол. Він складається про кожне правопорушення, крім випадків, прямо передбачених законодавством.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення є наступною стадією провадження, а не початковою.

Отже, предметом спору є саме дії (бездіяльність) суб`єкту владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо не вжиття всіх можливих заходів спрямованих на припинення адміністративного правопорушення, встановлення особи, яку слід притягнути до адміністративної відповідальності, та складення адміністративного протоколу щодо цієї особи, може бути предметом розгляду справи в порядку ст. 286 КАС України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість доводів ОСОБА_1 щодо підсудності даної позовної заяви місцевому загальному суду, як адміністративному суду.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим судове рішення, відповідно до п.4 ч.1 ст. 320 КАС України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308, 311, ч.3 ст. 312, п.4 ч.1 ст. 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу скаргою ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2020 року скасувати.

Матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Миколаївській області Одінцової Світлани Валеріївни про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, направити до Новоодеського районного суду Миколаївської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 травня 2020 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.