Справа № 640/6859/20
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05 травня 2020 року м. Київ № 640/6859/20

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.12.2019 № .

Ухвалою від 02.04.2020 позовну заяву залишено без руху у зв`язку із встановленням недоліків позовної заяви. Позивачу було запропоновано у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути викладені в ухвалі суду недоліки.

Копія вказаної ухвали отримана засобами поштового зв`язку позивачем 16.04.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення № 013. Таким чином, останнім днем на усунення недоліків позовної заяви є 27.04.2020.

27.04.2020 до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява ОСОБА_2 , в якій останній надає пояснення щодо усунення недоліків позовної заяви.

Так, позивач зазначає, що сплата судового збору порушує його конституційні права на захист судом його порушених прав та інтересів та звертає увагу суду, що відповідно до статей 20, 55, 95, 130, 140, 142 та 124 Конституції України розгляд справ має проводитись безкоштовно.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини свідчить, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі»).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення від 20.02.2014 у справі «Шишков проти Росії»).

Таким чином, право на доступ до суду, закріплене у пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 55 Конституції України, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Дане положення кореспондується з частиною п`ятою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються, зкорема, клопотання позивача про звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Отже, процесуальним законодавством визначено право позивача звернутись до суду з клопотанням про звільнення, відстрочення, розстрочення, зменшення сплати судового збору, тоді як позивач не звертався до суду з таким клопотанням та не надав доказів, які б дозволили суду оцінити майновий стан сторони.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач не усунув належним чином недоліки позовної заяви, встановлені ухвалою від 02.04.2020.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Одночасно суд роз`яснює, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 241-243, 248, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву повернути позивачу.

2. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї документами надіслати позивачам.

Згідно з частиною другою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.П. Огурцов