Справа № 826/11553/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 року м. Київ № 826/11553/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Рівненській області до Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Українські поліметали», Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про стягнення заборгованості,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління ДФС у Рівненській області (надалі - позивач, ДФС) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Українські поліметали» про стягнення суми заборгованості з податкового боргу у розмірі 1 977605,93 грн. Стверджує, що вчинив всі заходи з метою стягнення боргу - як то неодноразове звернення до суду, заходи з примусового стягнення, також звернення до ПАТ «ДАК «Українські поліметали» з метою погашення податкового боргу Дочірнього підприємства «Укрбурштин» шляхом надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених на утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків. Проте, відповідач рішення щодо погашення податкового боргу не прийняв. У зв`язку із несплатою заборгованості, вважає, що існують підстави, встановлені ст.96 Податкового кодексу України, для стягнення з відповідача податкового боргу у судовому порядку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.09.2017 року відкрито провадження по справі, запропоновано відповідачу подати суду письмові заперечення проти позову та докази на їх підтвердження, призначено до судового розгляду на 12.10.2017 року.

12 жовтня 2017 року, 28.11.2017 року розгляд справи відкладено на 12.12.2017 року.

12 грудня 2017 року в судовому засіданні представник ПАТ «ДАК «Українські поліметали» надів суду письмовий відзив на позов, просить відмовити у його задоволені з підстав відсутності ознак, за сукупності яких підлягає застосуванню ст.96 Податкового кодексу України до спірних правовідносин та передбачає погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, в тому числі комунальних підприємств. При цьому наголошує, що ПАТ «ДАК «Українські поліметали» не є органом виконавчої влади, орган, який здійснює повноваження з управління корпоративними правами підприємства є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, тим більше, що фінансовим планом підприємства на 2017 рік не передбачено залучення бюджетного фінансування. Також порушує питання про заміну неналежного відповідача у справі з ПАТ «ДАК «Українські поліметали» на належний - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (а.с.79-81).

12 грудня 2017 року протокольною ухвалою залучено в якості другого відповідача у справі - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, у зв`язку з цим відкладено розгляд справи до 13.02.2018 року. У зв`язку з неявкою сторін у справі, а також клопотанням представника позивача (а.с.68), судом прийнято рішення про подальший розгляд даної справи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ПАТ «ДАК «Українські поліметали» засновано на державній власності та є акціонерним товариством.

Орган, який здійснює повноваження з управління корпоративними правами товариства, є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (Уповноважений орган управління) (п.1 п.п.1.1, 1.2 Статуту а.с.83), перебуває на обліку, як платник податків у ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС України у Рівненській області з 12.07.1993 року.

Відповідно до постанови КМУ від 28.03.1998 року №373 затверджено перелік державних підприємств, майно яких передається до статутного фонду Компанії, з перетворенням їх у дочірні підприємства Компанії згідно з додатком.

Відповідно до п.7 постанови установлено, що майно державних підприємств, яке передається до статутного фонду Компанії, перебуває у державній власності до прийняття згідно із законодавством спеціального рішення про приватизацію; майно Компанії та її дочірніх підприємств може використовуватися в установленому порядку під час створення господарчих товариств з недержавними суб`єктами підприємництва.

Так, ПАТ «ДАК «Українські поліметали» реорганізовано у Дочірнє підприємство «Укрбурштин», а його майно передано до статутного капіталу ДАК «Українські поліметали» із подальшою його передачею ДчП «Укрбурштин» на праві господарського відання.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вищим органом управління підприємства є засновник - ПАТ «ДАК «Українські поліметали», органом державного управління - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України.

Згідно Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 07.07.1999 року №847-XIV ДчП «Укрбурштин» () та його структурні підрозділи включено до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації (Додаток 1 до закону).

Судом встановлено, що відповідно до довідки-розрахунку та інтегрованої картки платника станом на 28.11.2016 року за відповідачем рахується загальна заборгованість у розмірі 1 995 311,09 грн.

Як зазначено у позовній заяві, спірна сума податкового боргу виникла у зв`язку із несплатою ДчП «Укрбурштин» ПАТ «ДАК «Українські поліметали» по податках і зборах, не віднесених до інших категорій, на доходи фізичних осіб, на прибуток, по податку з юридичних осіб - власників транспортних засобів, рентної плати за спеціальне використання води, податку на додану вартість, по комунальному податку, земельному податку з юридичних осіб, по орендній платі з юридичних осіб, по надходженнях від розміщення відходів, по інших зборах за забруднення території, по надходженнях податків і зборів та інших надходженнях.

У зв`язку з несплатою податкового боргу призвело до нарахування пені (ст.129 Податкового кодексу України).

З метою стягнення боргу за судовими рішеннями, контролюючим органом пред`являлись виконавчі листи для виконання, направлені податковим органом до Рівненської МВ ДВС про стягнення податкового боргу з ДчП «Укрбурштин» ДАК «Українські поліметали» (№2-а-2575/08 від 22.09.2008 року на суму 964 305,45 грн., №2а/1770/495/2012 від 20.04.2012 року на суму 16 511,04 грн., №2а-6264/10/1770 від 24.11.2011 року на суму 717 500,14 грн., №2а/1770/2929/2011 від 30.03.2012 року на суму 151 755,41 грн.). Виконавче провадження відкрито 26.09.2016 року. Постановою державного виконавця від 31.10.2016 року зазначені виконавчі документи повернуто у зв`язку з неможливістю стягнення на нерухоме майно, оскільки боржник є державним підприємством відповідно до Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» від 29.11.2001 року №2864-ІІІ.

Листом про розгляд питання щодо прийняття рішення щодо погашення податкового боргу ГУ ДФС у Рівненській області просить ПАТ «ДАК «Українські поліметали» прийняти рішення щодо погашення податкового боргу по ДчП «Укрбурштин» ДАК «Українські поліметали» шляхом надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених на утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, виділення ліквідного майна або прийняти інше рішення, що забезпечить погашення боргу по даному підприємству (а.с.25-26). Зазначений лист залишено без відповіді.

Факт наявності суми податкового боргу сторонами не заперечуються.

Інших дій щодо стягнення податкового боргу позивачем на здійснювалися.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків визначені ст.87 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (в редакції на час звернення позивача до суду, далі - ПК України).

Так, відповідно п.п.87.1, 87.2 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту.

Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість, кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пункт 87.5 ст.87 ПК України передбачає, що у разі якщо здійснення заходів щодо продажу майна платника податків не привело до повного погашення суми податкового боргу, орган стягнення може визначити додатковим джерелом погашення податкового боргу дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи.

Така дебіторська заборгованість продовжує залишатися активом платника податків, що має податковий борг, до надходження коштів до бюджету за рахунок стягнення цієї дебіторської заборгованості. Контролюючий орган повідомляє платника податків про таке надходження коштів в п`ятиденний термін з дня отримання відповідного документа.

За приписами п.95.1 ст.95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У відповідності до п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Суд зазначає, що процедура погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, та комунальних підприємств визначена ст.96 ПК України.

Так, відповідно до п.96.2 ст.96 ПК України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про:

96.2.1. надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків;

96.2.2.досудову санацію такого платника податків за рахунок коштів державного бюджету;

96.2.3.ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії;

96.2.4.виключення платника податків із переліку об`єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України.

Пункт 96.3 статті 96 ПК України встановлює, що відповідь щодо прийняття одного із зазначеного у пункті 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

З наведених норм вбачається, що положення п.п.96.2, 96.3 ст.96 ПК України, якими встановлені особливості погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, підлягають застосуванню лише після вчинення податковим органом заходів, передбачених ст.95 цього Кодексу, а саме у разі, коли сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено.

В свою чергу, право на звернення до суду про стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває державне підприємство, яке має податковий борг, виникає у контролюючого органу лише у разі неотримання відповіді органу управління або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог.

Таким чином, ПК України чітко вказує на дві ознаки для застосування вказаної вище норми: звернення до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків; можливість надання компенсації з бюджету.

З матеріалів справи, зокрема відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вбачається, що ДчП «Укрбурштин» ПАТ «ДАК «Українські поліметали» має у складі учасників ПАТ «ДАК «Українські поліметали», а відповідно до п.1.1 Статуту ПАТ «ДАК «Українські поліметали» засновано на державній власності та є акціонерним товариством. Згідно з п.1.2 Статуту органом, який здійснює повноваження з управління корпоративними правами товариства є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України.

Позивачем не були надані докази про вжиття вичерпних заходів щодо погашення податкового боргу, а також дотримання всіх правил та процедур, які є передумовою звернення з відповідним позовом до суду, зокрема відсутні докази звернення до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, до сфери управління якого належить ДчП «Укрбурштин». Тим більше, що Міністерство не було включено до переліку відповідачей у справу, клопотання про його залучення ініціював ПАТ «ДАК «Українські поліметали».

Крім того, для цілей стягнення податкового боргу ДчП «Укрбурштин» з Міністерства економічного розвитку і торгівлі України позивач повинен довести: відсутність у підприємства майна, яке, в контексті положень п.96.2 ст.96 ПК України може бути джерелом погашення податкового боргу та яке не входить до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, або ж, у разі наявності такого майна та здійснення заходів з його реалізації, недостатність коштів, отриманих від його реалізації, для погашення податкового боргу; відсутність у підприємства, в розумінні положень п.87.5 ст.87 та п.95.22 ст.95 ПК України, додаткових джерел погашення податкового боргу (дебіторської заборгованості), або ж недостатність коштів, стягнутих з дебітора боржника в погашення податкового боргу підприємства.

Досліджуючи наявність правових підстав для стягнення податкового боргу ДчП «Укрбурштин» ПАТ «ДАК «Українські поліметали» за рахунок Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, суд керується наступним.

Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частина 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У справі не міститься доказів відсутності у ДчП «Укрбурштин» ПАТ «ДАК «Українські поліметали» іншого майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу.

Крім того, позивач не надав доказів вжиття заходів щодо виявлення додаткових джерел погашення податкового боргу ДчП «Укрбурштин» ПАТ «ДАК «Українські поліметали», а саме - дебіторської заборгованості підприємства, вжиття заходів щодо стягнення цих сум з дебіторів боржника та недостатності стягнутих коштів для цілей погашення податкового боргу підприємства.

Наведене, у свою чергу, свідчить про недоведеність вжиття позивачем всіх вичерпних заходів з погашення податкового боргу ДчП «Укрбурштин» ПАТ «ДАК «Українські поліметали» за рахунок його коштів та майна, у тому числі за рахунок додаткових джерел, що є передумовою стягнення з Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ГУ ДФС у Рівненській області про стягнення податкового боргу ДчП «Укрбурштин» ПАТ «ДАК «Українські поліметали» у розмірі 1 977605,93 грн. нормативно та документально не підтверджується.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу наведених норм суд приходить до висновку, що позивачем достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги до суду надано не було.

У свою чергу, відповідач довів суду відсутність протиправних дій зі свого боку та їх правомірність.

На думку суду, позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ГУ ДФС у Рівненській області задоволенню не підлягає.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Головному управління ДФС у Рівненській області відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст.ст.295-297 КАС України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Смолій