Справа № 520/4249/2020
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

29 квітня 2020 р. справа № 520/4249/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді: Мар`єнко Л.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дівайс" до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про визнання дій протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дівайс", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, в якому просив суд:

- визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича ВП №61437425 від 03.03.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 7804,46 грн на свою користь;

- визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича ВП №61437425 від 03.03.2020 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 371 грн на свою користь.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані постанови про стягнення з боржника основної винагороди та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, є необґрунтованими, що підлягають скасуванню, оскільки виконавче провадження відкрито 03.03.2020 вже після оплати в добровільному порядку боргу. В судове засідання представник відповідача не прибув, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Від відповідача через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 03.03.2020 приватним виконавцем, на виконання вимог чинного законодавства, виставленні платіжні вимоги на списання коштів з рахунків боржника в межах суми боргу за виконавчим документом, суми основної винагороди приватного виконавця та суми мінімальних витрат виконавчого провадження. 04.03.2020 на депозитний рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів достатня для виконання судового рішення. За результатами проведеного розподілу приватним виконавцем сплачено : 69 грн - витрати виконавчого провадження (за користування АСВП); 302 грн - компенсація витрат виконавчого провадження; 7 804,46 грн - основна винагорода приватного виконавця; 78 044,59 грн - повна оплата боргу на користь АТ «НАК «Нафтогаз України», згідно з виконавчого документах №922/3366/19, виданого 19.02.2020 . Господарським судом Харківської області, про стягнення грошових коштів з ТОВ "Дівайс" (ВП№61437425). Також 04.03.2020 у відповідності до вимог п.9 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Також відповідач наголошував, що в процесі вжиття заходів примусового виконання судового рішення, жодних документів, що підтверджували б факт виконання судового рішення до відкриття виконавчого провадження, не було надано, а ні стягувачем, а ні боржником.

В судове засідання представник позивача та відповідач не прибули, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Частиною 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Як передбачено приписами ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського С.С. подано АТ "НАК "Нафтогаз України" заяву про відкриття виконавчого провадження, зокрема, разом з оригіналом виконавчого документу - наказом Господарського суду Харківської області від 19.02.2020 №922/3366/19, який видано на виконання рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2019 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2020. Так, рішеннями суду стягнуто з ТОВ "Дівайс" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" заборгованість у розмірі 78044,59 грн, з яких: пеню у розмірі 40965,89 грн., 3% річних у розмірі 16437,59 грн, інфляційні втрати у розмірі 20641,11 грн. Сума стягнення (всього) 78 044,59 грн.

Суд зазначає, що рішення суду набрало законної сили 13.02.2020.

У зв`язку з вказаним, приватним виконавцем винесено наступні постанови від 03.03.2020:

- про відкриття виконавчого провадження № 61437425;

- про накладення арешту на грошові кошти боржника на всіх банківських рахунках у межах суми стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 86220,05 грн;

- про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 7804,46 грн. на свою користь;

- про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 371 грн. на свою користь.

Згідно штампу на конверті ці постанови були відправлені 04.03.2020 р., а згідно трекінгу на сайті «пошук поштових відправлень» вони були отримані 10.03.2020 р. (а.с.17).

Також приватним виконавцем за результатами прийнятої постанови про накладення арешту на грошові кошти боржника на всіх банківських рахунках у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в розмірі 86220,05 грн була направлена платіжна вимога від 03.03.2020 №61437425/1.

На виконання вказаної платіжної вимоги 04.03.2020 із банківського рахунку у АТ "Райффайзен Банк Аваль" ТОВ "Дівайс" було списано кошти в розмірі 86220,05 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 04.03.2020 №61437425/1 (а.с.28).

04.03.2020 у відповідності до вимог п.9 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

В ході судового розгляду встановлено, що ТОВ "ДІВАЙС" в добровільному порядку на виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2020 сплачено суми заборгованості в загальному розмірі 78044,59 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4842 від 24.12.2019 р., яким сплачено суму заборгованості в розмірі 16437,59 грн - 3 % річних; платіжним дорученням №4 843 від 24.12.2019р., яким сплачено суму заборгованості в розмірі 20641,11 грн - інфляційних витрат; платіжним дорученням № 4989 від 17.02.2020р., яким сплачено 40965,89 грн. пені.

Оскільки позивачем в добровільному порядку було сплачено суму заборгованості в повному обсязі до відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з даним позовом про скасування постанов про стягнення з боржника основної винагороди та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Згідно положень ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Як вбачається з матеріалів справи, про порушення своїх прав позивач як учасник виконавчого провадження дізнався 10.03.2020, у зв`язку з чим в порядку положень ст.287 КАС України 19.03.2020 ТОВ «Дівайс» звернулось з позовною заявою до Харківського окружного адміністративного суду про визнання незаконними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського С.С. про скасування постанов та стягнення коштів 8175,46 грн, тобто в межах 10- денного строку на оскарження .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 по справі № 520/3831/2020 позовну заяву ТОВ «ДІВАЙС» повернуто позивачу з мотивів непідтвердження повноважень генерального директора - особи, що її підписала. Вказану ухвалу суду отримано позивачем 30.03.2020.

31.03.2020 після отримання вказаної ухвали суду та отримання документу про сплату судового збору після повернення позовної заяви позовна заява повторно до суду. Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду з даним позовом з незначним пропуском строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, який пропущено з поважних причин (виправлення недоліків позовної заяви та отримання документів про сплату судового збору).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України, визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приписами ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.ч1, 2 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Частиною 4 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно ч.3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження", основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно ч.1 ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частина 5 ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" передбачає, що якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення (частина шоста статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Відповідно до 7 ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643 "Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця" (далі - Порядок № 643).

Відповідно до п. 19 Порядку № 643, приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Частиною 3 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за своїм призначенням основна винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 03.03.2020 по праві №260/801/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що сума заборгованості в примусовому порядку за виконавчим документом була стягнута приватним виконавцем з ТОВ "ДІВАЙС" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" 04.03.2020 на підставі відповідної постанови та платіжної вимоги, вже після добровільної сплати суми заборгованості в загальному розмірі 78044,59 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4842 від 24.12.2019 р., яким сплачено суму заборгованості в розмірі 16437,59 грн - 3 % річних; платіжним дорученням №4 843 від 24.12.2019р., яким сплачено суму заборгованості в розмірі 20641,11 грн - інфляційних витрат; платіжним дорученням № 4989 від 17.02.2020р., яким сплачено 40965,89 грн. пені.

Також судом встановлено, що після отримання постанов від 03.03.2020: про відкриття виконавчого провадження № 61437425, про накладення арешту на грошові кошти боржника на всіх банківських рахунках у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 86220,05 грн, а також про стягнення з боржника основної винагороди та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, 04.03.2020 представником ТОВ "ДІВАЙС" направлено на офіційну електронну адресу приватного виконавця лист - повідомлення про сплату в добровільному порядку суми заборгованості в повному обсязі в лютому. Також в листі - повідомленні міститься прохання не поспішати з арештом.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", п. 19 Порядку № 643, а також враховуючи той факт, що приватним виконавцем було стягнуто з боржника на користь стягувача зазначені у виконавчому документі суми після добровільної їх сплати боржником до відкриття відповідного виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для стягнення основної винагороди у межах виконавчого провадження, а також відповідних витрат виконавчого провадження.

Крім того, суд зазначає, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.04.2020 по справі №922/3366/19 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дівайс" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (вх.№7711 від 26.03.2020) задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Харківської області від 19.02.2020 у справі № 922/3366/19 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дівайс» (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 117, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) заборгованості у розмірі 78 044 грн. 59 коп., з яких: пеня у розмірі 40965 грн.. 89 коп., 3 % річних у розмірі 16 437 грн. 59 коп., інфляційні втрати у розмірі 20 641 грн. 11 коп. В частині стягнення з Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дівайс" безпідставно одержаних коштів за виконавчим документом - наказом Господарського суду Харківської області №922/3366/19 від 19.02.2020 п. в розмірі 78044,59 грн. - відмовлено.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З огляду на викладене, оскаржувані постанови: ВП №61437425 від 03.03.2020 про стягнення з боржника основної винагороди та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження не відповідають положенням ч. 2 ст. 2 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови: ВП №61437425 від 03.03.2020 про стягнення з боржника основної винагороди та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження є необґрунтованими, через що позовні вимоги про скасування постанов ВП №61437425 від 03.03.2020 про стягнення з боржника основної винагороди та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання дій протиправними щодо прийняття постанов ВП №61437425 від 03.03.2020 про стягнення з боржника основної винагороди та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, суд зазначає, що вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки в даному випадку належним способом захисту прав позивача є скасування постанов: ВП №61437425 від 03.03.2020 про стягнення з боржника основної винагороди та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Таким чином, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дівайс" про визнання дій протиправними та скасування постанов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд присуджує позивачу з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 2102 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 18.03.2020 №484 (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 205, 229, 243-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дівайс" до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про визнання дій протиправними та скасування постанов - задовольнити частково.

Скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича ВП №61437425 від 03.03.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 7804,46 грн (сім тисяч вісімсот чотири гривні 46 копійок).

Скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича ВП №61437425 від 03.03.2020 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 371 грн (триста сімдесят одна гривня).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дівайс" (, поштовий індекс 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 117) у розмірі 2102 грн (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, з урахуванням ч. 3 Розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення складено 29 квітня 2020 року.

Суддя Мар`єнко Л.М.