Справа № 340/1394/20
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 травня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/1394/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Сагуна А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (вул. Академіка Корольова, 26, м. Кропивницький, 25030) про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 23.03.2020 № 11-4561/14-20-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_2 у частині земельної ділянки площею 2.00 га, зазначеної ОСОБА_1 на графічних матеріалах, поданих разом із заявою від 26.12.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, яка знаходиться у межах земельної ділянки загальною площею 21,0948 га, кадастровий номер :02:000:2024, яка знаходиться на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області.

Разом із позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій просить:

- зупинити дію наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 23.03.2020 №11-4561/14-20-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» у частині земельної ділянки площею 2.00 га, зазначеної ОСОБА_1 на графічних матеріалах, поданих разом із заявою від 26.12.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, яка знаходиться у межах земельної ділянки загальною площею 21,0948 га, кадастровий номер :02:000:2024, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області;

- заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області вчиняти дії/приймати рішення щодо розпорядження земельною ділянкою сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,00 га, зазначеної ОСОБА_1 на графічних матеріалах, поданих разом із заявою від 26.12.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, яка знаходиться у межах земельної ділянки загальною площею 21,0948 га, кадастровий номер :02:000:2024, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області.

Заява обґрунтована тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Чемерпільської сільської ради (за межами населеного пункту) Гайворонського району Кіровоградської області, за результатами розгляду якої відповідачем було прийнято наказ від 30.01.2020 №11-1770/14-20-СГ про відмову у наданні такого дозволу.

Вважаючи зазначений наказ протиправним позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом про його скасування, судом відкрито провадження у справі №340/1042/20. На даний час рішення по суті спору судом не прийнято.

Однак, з публічних даних, які містяться на Публічній кадастровій карті України, тобто в системі Державного земельного кадастру 01.04.2020 стало відомо, що 23.03.2020 відповідачем прийнято наказ № 11-4561/14-20-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області на підставі заяви від 28.02.2020 та викопіювання з кадастрової карти від 11.03.2020 №НВ-020, а саме надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок тієї ж земельної ділянки, яка зазначена позивачем як бажана на графічних матеріалах, поданих як додаток до заяви від 26.12.2019.

На думку представника позивача, відповідач штучно створив ситуацію за умов якої, поки позивач захищає своє право та законний інтерес у судовому порядку, третя особа відносно цієї ж земельної ділянки розробляє документацію та подасть її на погодження і затвердження, наслідком чого стане передання відповідачем її у власність такій особі, та нівелює судовий захист позивача, оскільки в такому разі він стане ілюзорним, позбавленим будь-якого логічного змісту, безцільним, формальним, нікчемним, що не відповідає принципу верховенства права, закріпленому у статті 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень. Більше того, при чинності на даний час спірного наказу від 23.03.2020 р. №11-4561/14-20-СГ та розроблення на підставі нього відповідного проекту землеустрою, погодження його та подання іншою особою на затвердження і прийняття рішення про передання земельної ділянки у власність, позивач, отримавши наказ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою в разі прийняття рішення у справі № 340/1042/20 на користь позивача, виконання рішення суду та прийняття позитивного рішення відповідачем про задоволення його заяви від 26.12.2019. позивач буде позбавлений права на затвердження даного проекту, на передачу йому у власність земельної ділянки з огляду на положення ст.118 ЗК України, оскільки на земельну ділянку яку має намір отримати у власність позивач, будуть зареєстровані речові права іншої особи.

Таким чином, на думку представника позивача, невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може призвести до негативних правових наслідків як для позивача, так і для особи, якій надано спірний наказ, оскільки це може зумовити майбутні звернення до суду як позивача, так і особи, якою на підставі спірного наказу розробляється документація із землеустрою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 154 КАС України заяву про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відтак, аналіз наведених вище норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод, інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду у разі задоволення позову; для задоволення судом заяви про забезпечення позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення заяви, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а також довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен пересвідчитися в тому чи існує реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Крім того, суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

У справі "Беєлер проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що будь - яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч. 1 ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Крім того, у рішенні від 09.01.2007 Європейський суд з прав людини у справі "Інтерсплав проти України" наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати "справедливий баланс" між інтересами особи і суспільства.

Суд звертає увагу, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 23.03.2020 №11-4561/14-20-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області.

Відповідно до ч.ч.6-8 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно з ч.9 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

З огляду на викладене, набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно - починаючи з отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування. Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання вказаного дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом.

Викладене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеною нею у постанові від 17.10.2018 у справі №380/624/16-ц (провадження №14-301цс18).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 05.03.2019 року у справі № 360/2334/17 зазначив, що законодавством не визначено такого стану земельної ділянки як її перебування у стані "відведення" та не передбачає відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у зв`язку із наданням такого дозволу іншій особі. Рішення відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність не порушують прав та законних інтересів позивача у спірних відносинах, оскільки не встановлюють обмежень щодо реалізації права на отримання у встановленому законом порядку дозволу на розробку проекту землеустрою щодо цих земельних ділянок.

Отже, забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу від 23.03.2020 №11-4561/14-20-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", який є початковою стадією процесу по отриманню права власності, не може розцінюватися як співмірний щодо прав та інтересів, про захист яких просить заявник, та наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Стосовно доводів представника позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до негативних правових наслідків для особи, якій надано спірний наказ, суд зазначає, що заходи забезпечення позову вживаються з метою гарантування прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся чи має намір звернутися, а не відносно прав третіх осіб.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 150, 151 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Копію ухвали направити позивачу за адресою - АДРЕСА_2

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень цього кодексу.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду А.В. Сагун