Справа № 640/4563/19
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі

30 квітня 2020 року м. Київ№ 640/4563/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., ознайомившись із матеріалами адміністративної справи

за позовомДержавного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - позивач або ДА «НАЕК «Енергоатом» або Суб`єкт перевірки або Товариство) подало на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач або ОВПП ДФС або Контролюючий орган), у якому позивач просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05 грудня 2018 року № , № , № , № .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2019 року у справі № 640/4563/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 10.04.2020 по справі № 640/4563/19 касаційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" - задоволено частково; рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року - скасовано; адміністративний позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05 грудня 2018 року № , № та № - задоволено; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 05 грудня 2018 року № , № та № ; справу в частині позовних вимог Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 05 грудня 2018 року № направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У означеній постанові суд касаційної інстанції, серед іншого, вказав, що: «Статтею 4 Закону № 185/94-ВР передбачено відповідальність за порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону у вигляді пені у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості, що стягується за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

В ході перевірки податковим органом було встановлено, що позивачем за контрактом від 25 грудня 2015 року № 15202-118-00008-1 із нерезидентом «ОТ Еnегgу Servicesa.s.» (Чехія) порушено строк поставки товару на суму 1 710 596,33 євро на 6 днів, на суму 1 421 968,29 євро на 105 днів, на суму 1 145 391,86 євро на 27 днів, на суму 407 222,25 євро на 9 днів; за контрактом від 16 січня 2016 року № 33201-106-00008-1 із нерезидентом INETEC - Institut za nuklearnutehnologiju d.o.o. (Хорватія) порушено строк поставки товару на суму 1 195 240,97 євро на 77 днів; за контрактом від 27 січня 2016 року № 16203-110-00008-1 із нерезидентом РРА Тгасіе, spol. S.r.o. (Словаччина) порушено строк поставки товару на суму 676 022,50 євро на 17 днів.

Наслідком зазначеного стало нарахування позивачеві пені у розмірі 0,3 відсотка суми вартості недопоставленого товару за кожний день прострочення, яка в загальній сумі склала 25 691 837,13 грн.

Суди попередніх інстанцій погодились із правомірністю такого нарахування та визнали податкове повідомлення-рішення від 05 грудня 2018 року № таким, що винесено на підставі, в межах повноважень та у повній відповідності з приписами валютного законодавства України.

Аналізуючи обґрунтованість таких висновків суду першої та апеляційної інстанцій колегія суддів Верховного Суду виходить з наступного.

Наявність складу валютного правопорушення, передбаченого статтею 2 Закону № 185/94-ВР, законодавець пов`язує, в першу чергу, з фактом вчинення резидентом дій або допущення бездіяльності, що зумовили недотримання граничних строків поставки за імпортними операціями.

При цьому, значення має не лише сам факт допущення вчинення відповідних дій чи допущення бездіяльності, а й також можливість резидента вплинути на перебіг таких строків.

Валютне правопорушення фактично є правовою підставою юридичної відповідальності, а відтак, як і будь-яке інше правопорушення, характеризується сукупністю об`єктивних і суб`єктивних ознак, що утворюють його склад.

Об`єктивна сторона становить собою сукупність зовнішніх ознак, що характеризують дане правопорушення, таких як: протиправне діяння (дія чи бездіяльність) суб`єкта права, його шкідливі наслідки, причинно-наслідковий зв`язок між діянням і його результатом.

В свою чергу, суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

За умови відсутності хоча б одного елемента суб`єктивної чи об`єктивної сторони діяння, хоч і не перестає бути неправомірним, однак втрачає статус правопорушення та, відповідно, не може бути підставою для застосування до суб`єкта державно-правового примусу у вигляді юридичної відповідальності певного виду та міри.

Наведені обставини мають бути встановлені в ході судового розгляду справи, як такі, що є ключовими при вирішенні питання щодо наявності підстав для застосування до резидента - учасника зовнішньо-економічних відносин фінансової відповідальності за порушення граничних строків розрахунків при імпорті/експорті товарів/послуг, визначених Законом № 185/94-ВР.

Проте, вирішуючи спір у означеній частині, суди попередніх інстанцій помилково визначили предмет доказування, що унеможливило встановлення наявності/відсутності складу валютного правопорушення, передбаченого статтею 2 Закону № 185/94-ВР, безпосередньо у діях ДП "НАЕК "Енергоатом".

Так, обґрунтування судів щодо правомірності застосування до позивача фінансової відповідальності у вигляді пені за порушення строків розрахунку за контрактами (договорами) від 25 грудня 2015 року № 15202-118-GOODS-1, від 16 січня 2016 року № 33201-106-GOODS-1, від 27 січня 2016 року № 16203-110-GOODS-1 фактично зводяться до констатації факту прострочення відповідних зобов`язань.

При цьому, обставини погодження, оплати та поставки товарів за вказаними контрактами залишилися нез`ясованими.

Крім того, слід зауважити, що позивач, обґрунтовуючи протиправність висновків податкового органу та, як наслідок, відсутність підстав до нарахування пені за прострочення відповідних зобов`язань, вказував на те, що у даному випадку оплата імпортованих товарів була проведена за рахунок кредитних коштів, розміщених на рахунку банка-кредитора, - Європейського банку реконструкції та розвитку (далі - ЄБРР), за межами України, а відтак, такі операції не контролюються на предмет дотримання установлених законодавством України строків розрахунків.

Як на правову підставу наведених вище обґрунтувань позивач посилається на приписи пункту 4.7 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, яка затверджена Постановою Правління Національного банку України 24.03.1999 № 136 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за № 338/3631 (надалі - Інструкція № 136), якими визначено, що у випадку оплати товару, що імпортується, за рахунок коштів, отриманих на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на і поточний рахунок резидента, контроль за такою операцією здійснює той банк, який надав кредит (незалежно від того, чи відкритий у цьому банку поточний рахунок резидента) або банк, що обслуговує кредит, залучений резидентом від нерезидента.

Однак, в контексті наведених вище обґрунтувань судами не було надано правової оцінки можливості застосування наведеної вище норми до спірних правовідносин, так само як і не надано відповідь на питання, чи є уповноваженим Публічне акціонерне товариство «Укрексімбанк» контролювати спірні імпортні операції, із наведенням фактичних обставин, які дають йому такі повноваження, та нормативно-правового обґрунтування.

Окремої уваги також заслуговують посилання скаржника на наявність посередника при здійсненні оплати за спірними зовнішньо-економічними контрактами у вигляді банка-кредитора, як наслідок, суди не встановили, чи могло ДП «НАЕК «Енергоатом» впливати на проведення операцій Європейського банку реконструкції та розвитку і вчинення ним дій щодо виконання кредитної угоди (операційний помер № 42086), зокрема, на строки здійснення авансових платежів.

На переконання колегії суддів, наведені вище обставини підлягають обов`язковому врахуванню, оскільки виконання банківських формальностей, таких як проведення платежів між сторонами, перебувають поза межами впливу та відповідальності суб`єктів зовнішньоекономічного контракту.

При цьому, строки акцептування відповідних доручень з боку позивача та строки їх фактичного виконання банком безпосередньо впливають на кількість днів прострочення зобов`язань та, відповідно, розмір нарахованої на підставі статті 4 Закону №185/94-ВР пені.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, колегія суддів касаційної інстанції не може погодити або спростувати висновки судів попередніх інстанцій щодо правомірності застосування до позивача фінансових санкцій за порушення граничних строків розрахунку за зовнішньо-економічними операціями на підставі податкового повідомлення-рішення від 05 грудня 2018 року № , оскільки ненадання правової оцінки таким, що мають істотне значення для вирішення справи, обставин та входять до предмета доказування у справі, свідчить про недотримання судами вимог процесуального закону щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи у відповідній частині та, відповідно, вимагає скасування прийнятих у справі судових рішень з направленням останньої на новий розгляд до суду першої інстанції для усунення вказаних недоліків шляхом дослідження усіх обставин у справі».

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2020, вказану справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду м. Києва Пащенку К.С.

Керуючись ст.ст. 31, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти до провадження адміністративну справу № 640/4563/19.

2. Розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

3. Призначити справу до розгляду в підготовче засідання на 18 червня 2020 року об 11:00.

4. Судове засідання відбудеться в приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8, корп. 1, блок А, 1-ий поверх, зал судового засідання № 9.

5. Запропонувати відповідачу подати до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву (відзив) та докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу.

6. Звернути увагу сторін, що письмові докази, які подаються до суду мають бути оформлені відповідно до вимог ст. 94 КАС України, зокрема, вони подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, а якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

7. Звернути увагу відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішить справу за наявними матеріалами.

8. Звернути увагу відповідача, що відзив на позовну заяву (відзив) повинен відповідати вимогам ч.ч. 2-4 ст. 162 КАС України.

9. Повідомити учасників, що вони можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет http://adm.ki.court.gov.ua/sud2670/.

10. Запропонувати учасникам подати до суду всі наявні заяви та клопотання до закінчення підготовчого засідання.

11. Зобов`язати сторін надати суду письмові пояснення по справі щодо заявлених вимог та заперечень з урахуванням обставин, що містяться у постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у справі № 640/4563/19.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена лише у випадку порушення правил підсудності.

Суддя К.С. Пащенко