Справа № 183/4317/19
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/4317/19
№ 2-а/183/25/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.М.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Шевчука Павла Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в:

12 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Шевчука П.О., в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1290690 від 03.07.2019 року, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, - закрити.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 03.07.2019 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGS 26.440 (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки ВЕСТТ 930014 (номерний знак НОМЕР_2 ). На 210 км а/д М-05 Київ - Одеса, Черкаська область, Уманський район його ТЗ було зупинено відповідачем та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1290690. Відповідно до вищевказаної постанови позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП. Як зазначено в оскаржуваній постанові: «водій керуючи ТЗ з напівпричепом ВЕСТТ 930014 днз НОМЕР_2 перевозив великогабаритний вантаж ширина якого перевищувала 2,6 м, а саме 3,84м без відповідного дозволу уповноваженого органами національної поліції України, чим порушив п.п. 22.5 ПДР», тому на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Між тим, вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення він не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину в даному правопорушенні, а також працівник поліції не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини.

Так, позивач наполягає на тому, що 03.07.2019 року він здійснював перевезення вантажу, відповідно до узгодженого дозволу №81 НГ від 07.06.2019 року, який діє з 07.06.2019 по 21.07.2019 року. Відповідно до вказаного дозволу він має право на перевезення вантажу параметри якого не більше: ширина - до 3,75 м., довжина - до 22 м., висота - до 4,49м., загальною вагою - до 40,00т., навантаження на найбільш навантажену вісь - до 11т., вантаж може виступати на задній габарит ТЗ не більше 1,5м, та два транспортних засоби виділених для супроводження автомобілем прикриття марки FIAT NUOVO DOBLO, державний номер НОМЕР_4 та Ford transit державний номер НОМЕР_5 ., в тому числі, згідно цього дозволу, позивач має право на проїзд по автомобільній дорозі М-05.

В свою чергу, працівник поліції не взяв до уваги наданий ним дозвіл, а також не долучив до матеріалів справи доказів, які б підтвердили, що позивач не мав погодженого з Національною поліцією дозволу та ширина вантажу дійсно перевищувала параметри встановлені дозволом. Крім того, посилання працівника поліції на те, що вантаж мав ширину 3.84м. не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки не було застосовано передбачених чинним законодавством правил проведення габаритно-вагового вимірювання.

Таким чином, зважаючи на те, що при винесенні оскаржуваної постанови суб`єкт владних повноважень не довів належними доказами вину позивача, останній наполягає на її скасуванні та просить закрити провадження у справі за відсутності складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12 липня 2019 року відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, в прохальній частині позову просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.16), причина неявки суду не відома.

Згідно ч.2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд має право вирішити справу за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, що розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного провадження, відповідач був повідомлений належним чином, у встановлений законом строк відзив на позов не подав без поважних причин, а тому з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд провів розгляд справи без участі відповідача, за наявними у справі доказами.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду подано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1290690, винесену 03 липня 2019 року інспектором роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Шевчуком Павлом Олександровичем, у відповідності до якої ОСОБА_1 , 03 липня 2019 року о 18.05 годин на а/д М-05, 210км Черкаська область, Уманський район, Київ - Одеса, керуючи транспортним засобом TGS 26.440 НОМЕР_1 з напівпричепом ВЕССТ д.н.з. НОМЕР_2 перевозив великогабаритний вантаж ширина якого перевищувала 2,6м, а саме 3,84м без відповідного дозволу уповноваженого органами національної поліції України, чим порушив п. 22.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, тому на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с.5).

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

У відповідності до статті 132-1 КУпАП (в редакції чинній на дату винесення оскаржуваної постанови) порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів, Правила).

Згідно з п. 2 та п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, на який міститься посилання в оскаржуваній постанові, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, адміністративне правопорушення полягає у тому, що позивач перевозив великогабаритний вантаж шириною 3,84 м. без відповідних документів погоджених з органами національної поліції.

Між тим, до суду ОСОБА_1 подано копію дозволу №81 НГ, строком дії з 07.06.2019 по 21.07.2019 року, який видано відділом безпеки дорожнього руху УПП в Дніпропетровській області на участь у дорожньому русі транспортного засобу MAN TGX 26.440, НОМЕР_1 , причіп: ВЕСТТ 930014 , НОМЕР_2 , вантаж: Техніка, у відповідності до якого водій вказаного транспортного засобу має право на перевезення вантажу параметри якого не перевищують: за довжиною 22 м., шириною 3,75 м., висотою 4,49 м., загальною вагою - до 40,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь - до 11т., вантаж може виступати на задній габарит ТЗ не більше 3м., в тому числі водій ТЗ має право на проїзд по автомобільній дорозі М-05 (а.с.8).

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

Так, обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення, в свою чергу, має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

У відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем не подано жодного доказу, який оцінювався ним при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, як і не подано доказів, які б свідчили про те, що позивач не мав погодженого з Національною поліцією дозволу та ширина вантажу дійсно перевищувала параметри встановлені дозволом №81 НГ від 07.06.2019 року.

Відповідно до вимог законодавства під час здійснення габаритно-вагового контролю відповідач повинен був перевірити наявність у позивача відповідного дозволу на участь у дорожньому русі, в у разі відсутності такого дозволу вжити заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом, за результатами якого посадовими особами Укртрансінспекції: видається довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складається акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначається сума плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку №879.

Крім того, матеріали справи свідчать про наявність у позивача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, на підставі якого він 03.07.2019 року здійснював перевезення вантажу.

Поряд з цим, у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Однак, оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення містить посилання на те, що вона винесена по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Аналіз назначених норм закону свідчить про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, у постанові по справі про адміністративне правопорушення, відсутні дані про наявність додатків до неї, як і відсутні дані про складення протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснення їй прав, передбачених ст.268 КУпАП, відібрання пояснень від свідків. В пункті 9 оскаржуваної постанови не зазначено будь-яких доказів, які до неї додаються.

Таким чином, фактично матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху, факт правопорушення зафіксовано лише в постанові серії ЕАВ №1290690 від 03.07.2019 року,яка не може бути беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного проступку, оскільки по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В даному випадку, у суду відсутня будь-яка доказова база про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та яка, як наслідок, обґрунтовувала б правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що свідчить про передчасне прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, та необхідність її скасування.

У відповідності до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів власних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий суд як суд адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладені норми та фактичні обставини справи, суд приходить висновку про те, що постанова серії ЕАВ №1290690 від 03.07.2019 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 120, 241-246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 132-1, 247, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1290690, винесену 03.07.2019 року інспектором роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Шевчуком Павлом Олександровичем.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.