Справа № 540/1067/20
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

05 травня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/1067/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Афоліна» та ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Афоліна", ОСОБА_1 до Херсонський прикордонний загін про скасування постанови прикордонного загону,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Афоліна» (далі - позивач-1, ТОВ «Афоліна», Товариство) та ОСОБА_1 (далі - позивач-2) звернулись до суду з адміністративним позовом до Херсонського прикордонного загону (далі - відповідач), в якому просять скасувати постанову відповідача №ПД-004/20 від 09.04.2020р. про заборону виходу в територіальне море та внутрішні води України маломірному плавзасобу типу «СРП-1000» б/н ЯЗП 0048 строком на 30 діб з моменту винесення постанови з 09.04.2020р. по 08.05.2020р. та адміністративну справу закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою від 28.04.2020р. позивачам повернуто заяву про забезпечення позову як таку, що подано без додержання вимог статті 152 КАС України.

Ухвалою від 30.04.2020р. позовну заяву залишено без руху та установлено позивачам строк для усунення її недоліків.

Представником позивачів 01.05.2020р. подано повторно заяву про забезпечення позову. Ця заява надійшла до суду 04.05.2020р.

У заяві представник позивачів просить забезпечити позов шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови Херсонського прикордонного загону №ПД-004/20 від 09.04.2020р.

Необхідність забезпечення позову мотивована тим, що позивач-1 необґрунтовано позбавлений можливості користуватись власним майном, у зв`язку з чим кожен день несе великі фінансові втрати, тому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, зокрема, заподіяння матеріальних збитків. Зазначено, що ТОВ «Афоліна» має ліцензію Держрибагентства України серії АЕ 3195692 від 07.07.2014р. на здійснення діяльності, пов`язаної з промисловим виловом риби, крім внутрішніх водойм господарств, плановий дохід за квітень 2020р. мав становити 241 200,00 грн., а відповідно до договірних зобов`язань позивач несе витрати у вигляді здійсненої оплати послуг Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмус Експорт» щодо зберігання і переробки риби, в той час як заборона виходу в територіальне море та внутрішні води України маломірному плавзасобу позбавляє можливості вилову риби в обсягах, достатніх для реалізації.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заяву позивача, суд виходить з наступного.

Частинами 1, 2 ст.150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 151 КАС України визначений вичерпний перелік видів забезпечення позову, до якого відноситься: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За змістом ч.1 ст. 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна, зокрема, містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Отже, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Наведені у ст.150 КАС України підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З викладеного слідує, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що не застосування заходів забезпечення позову створює очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача-1 до ухвалення рішення у справі, зокрема, заподіяння матеріальних збитків, оскільки Товариство необґрунтовано позбавлено можливості користуватись власним майном, у зв`язку з чим кожен день несе великі фінансові втрати.

Оцінюючи наявність підстав для забезпечення позову, суд виходить з того, що в даному випадку заявником не доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зокрема, суд враховує, що оскарженою постановою відповідача заборонено вихід в територіальне море та внутрішні води України зафрахтованому Товариством маломірному плавзасобу типу «СРП-1000» б/н ЯЗП 0048 строком на 30 діб з моменту винесення постанови з 09.04.2020р. по 08.05.2020р.

Заявником не доведено, що вказаний маломірний плавзасіб являється єдиним судном, яке перебуває у його власності чи користуванні, тобто не доказано, що невжиття заходів забезпечення позову суттєво ускладнить або унеможливить здійснення ним господарської діяльності, що могло би розглядатись, як підстава для висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Також заявником не доведено можливості заподіяння йому матеріальної шкоди та її вірогідного розміру. Зокрема, з тексту заяви можна зробити висновок, що ймовірно така шкода може полягати у оплаті послуг по зберіганню улову риби, які надає позивачу-1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Алмус Експорт», оскільки заявником додано акти надання послуг, в яких зазначена сума таких послуг. Однак вказані акти датовані березнем 2019 року (№11 від 28.03.2019р. на суму 90 000,00 грн., №12 від 29.03.2019р. на суму 72 000,00 грн.) та березнем 2020р. (№2 від 16.03.2020р. на суму 177 005,40 грн.), тобто за періоди, які передували прийняттю відповідачем оскарженої постанови, і в них не визначено, які конкретно послуги надавались, їх об`єм (кількість), обґрунтування розміру. Жодного доказу на підтвердження тієї суми витрат, які позивач-1 обов`язково мав понести за період дії оскарженої постанови, тобто з 09.04.2020р. по 08.05.2020р., до суду не надано.

Крім того, на час подачі заяви та її вирішення судом тривалість часу, протягом якого згаданому маломірному плавзасобу заборонено вихід в територіальне море та внутрішні води України, становить 7 та 3 дні, відповідно. Такий короткий проміжок часу обмеження прав Товариства не свідчить про ймовірність заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам настільки суттєвого характеру, який би дозволяв прийти до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, заявником до суду не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав і необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що унеможливлює надання оцінки наявності підстав для забезпечення позову, а також оцінки співмірності заходу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

З цього приводу суд зазначає, що з матеріалів заяви не вбачається і наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваної постанови, оскільки її протиправність мотивована позивачами виключно посиланням на порушення процедури притягнення позивача-2 до адміністративної відповідальності, у той час як постанова відповідача не є постановою у справі про адміністративне правопорушення.

Зазначені у заяві доводи не свідчать про наявність законних та переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених статтею 151 КАС України.

У зв`язку з вищевикладеним суд не знаходить підстав для висновку, що наразі існують обставини, які свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або істотно ускладнять чи унеможливлять ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 150-157, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Афоліна» та ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

У разі постановляння ухвали в порядку письмового провадження ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.С. Пекний