Справа № 320/4582/19
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року № 320/4582/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» до Київської митниці Державної фіскальної служби, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування заявленої митної вартості товару №UA125000/2019/000348/2 від 06.05.2019; №UA125000/2019/000291/2 від 03.04.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при митному оформленні товарів, які ввозилися на територію України, позивачем визначено їх митну вартість за основним методом - за ціною договору (контракту). Цей показник заявлено у митній декларації, до якої додавалися усі необхідні документи для підтвердження митної вартості. Однак, митний орган безпідставно не погодився із заявленою декларантом митною вартістю товарів та незаконно прийняв рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням резервного методу визначення митної вартості. Позивач вказує на недотримання відповідачем порядку щодо черговості застосування методів визначення митної вартості.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

25 вересня 2019 року представником відповідача, через службу діловодства суду, подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі. Стверджував, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортується, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджено документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Разом з тим, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів позивача встановлено, що надані документи містять розбіжності та не містять достовірних і об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, зокрема витрати понесені на транспортування, а надана довідка про транспортні витрати та рахунок-фактура щодо транспортно-експедиційних послуг не дають можливості перевірити правильність заявлених числових значень транспортних витрат. Додаткові документи, які позивачем надано не у повному обсязі, також не підтверджують заявлену митну вартість товарів. Посадовою особою митниці проведено з декларантом, відповідно до ч. 4 ст. 57 Митного кодексу України, процедуру консультації, що зафіксовано у графі 33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів. Крім того, слід зазначити, що оскільки відповідно до ч. 6 ст. 55 МК України консультація у письмовому вигляді проводиться лише на вимогу декларанта, а такої вимоги заявлено не було, то у спірному випадку консультація здійснювалася в усному порядку. У митного органу та декларанта була відсутня інформація щодо митного оформлення ідентичних товарів за ціною договору, також у митного органу та декларанта була відсутня інформація щодо митних оформлень за ціною договору (контракту) щодо подібних (аналогічних) товарів. В даному випадку документально не підтверджено усіх складових митної вартості товарів, декларантом позивача не надавалось калькуляції виробника товару. Вищевказані обставини свідчать про те, що у відповідача були відсутні підстави для застосування попередніх методів визначення митної вартості.

17 жовтня 2019 року від представника позивача, через службу діловодства суду, надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду документів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» зареєстроване як юридична особа 05.08.2016, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис 1 024685, , місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул. Бутлерова, будинок 1.

2 грудня 2016 року між ТОВ «Сільпо-Фуд» (покупець) та «ARC FRANCE», Франція (постачальник) укладено контракт поставки товарів №1461.

Згідно п. 1.1 даного контракту, на умовах, визначених цим контрактом, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця продукцію в асортименті, кількості та за ціною, що визначені в виставлених постачальником інвойсах, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлений товар.

Відповідно до п.2.1 контракту місце поставки відповідно до Інкотермс 2010: FCA Arques, Франція.

Згідно п.2.3.1 контракту оплата буде здійснюватися впродовж 14 календарних днів з моменту поставки товару, за умови отримання покупцем повного комплекту товарно - супровідних документів.

Пунктом 2.4.1 контракту зазначено, що строк поставки становить: протягом 1 (одного) місяця з моменту погодження сторонами замовлення покупця.

Згідно п.4.1 контракту ціна товару погоджується сторонами та встановлюється в інвойсі на кожну окрему партію товару.

Пунктом 4.2 контракту визначено, що ціна товару включає в себе вартість продукту (продукції), тари (палет), упаковки та/або термоусадчої упаковки, вартість робіт, пов?язаних з упаковкою товару, маркуванням, навантаженням та доставкою товару в місце поставки, якщо інше не узгоджено між сторонами.

Відповідно до п.4.3 контракту виконання митних формальностей у країні експорту, а також пов`язані із цим витрати (сплата податків, мита, оплата отримання дозволів) покладаються на постачальника та включаються у вартість товару.

Пунктом 5.2 контракту визначено, що поставкою товару вважається передача товару покупцю чи транспортному агенту покупця в місці поставки. Датою поставки товару є дата здійснення відмітки на транспортному документі про передачу товару.

Згідно п.6.1 контракту приймання-передача товару проводиться відповідно до товарно-супровідних документів.

Відповідно до пункту 11.1 контракту даний контракт набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2018 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за контрактом.

З матеріалів справи вбачається, що транспортно-експедиторське обслуговування вантажу здійснювалося за договором №ЛОГ-236 від 22.10.2018, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» (замовник) та ТОВ «Оклад-Транспорт» (виконавець).

У зв?язку з імпортом товару по контракту ТОВ «Сільпо-Фуд» 02.04.2019 до Київської митниці ДФС подано електронну митну декларацію №UA125220/2019/704352 (далі - №UA125220/2019/704352), у якій для митного оформлення задекларовано товар - посуд столовий (крім посудин для пиття) або кухонний із зміцненого скла:

- тарілка супова Arcopal Zelie 20 см - 1632шт;

- тарілка супова Luminarc Carine біла 21 см -1440 шт;

- тарілка супова Luminarc Carine біла 21 см - 348 шт;

- тарілка десертна Luminarc Everyday 19 см - 1056 шт;

- тарілка десертна Luminarc Everyday 19 см -2496 шт;

Виробник: Arc France, торговельна марка Luminarc. Країна виробництва Fr.

Відповідно до графи 44 МД №UA125220/2019/704352 від 02.04.2019 на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем митному органу подано: пакувальний лист (0271); інвойс (0380); міжнародну автомобільну накладну (CMR) (0730); рахунок - фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг (3004); довідку про транспортні витрати (3007), страховий поліс (3530), зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу товарів (4104), некласифікований внутрішній договір (4200), додаткову угоду до внутрішнього договору (4203), договір про перевезення (4301).

Позивачеві від митного органу 02.04.2019 надійшло електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів, а саме: оригінал зовнішньоекономічного договору (контракту) або документу, який його замінює та додатків (специфікації) до нього, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (якщо рахунок сплачено), інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (за наявності), каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-лист) виробника товару, копію митної декларації країни відправлення, висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями.

Листом вих. №549 позивачем 03.04.2019 надано відповідачеві наступні документи та пояснення: прайс-лист виробника товару б/н від 27.12.2018, терміном дії до 25.06.2019, лист від постачальника з роз`ясненням ціни по прайсу № 27022019 від 27.02.2019, комерційну пропозицію б/н від 27.02.2019, терміном дії до 28.05.2019, копію митної декларації країни відправлення № 19 19FRD559 від 27.03.2019, експертний висновок ТПП №Ц-287 від 03.04.2019, заявка на перевезення № 7342 від 20.03.2019, відповідна бухгалтерська документація (розрахунок за попередні партії товару). Платіжне доручення № 2130 від 21.03.2019, що підтверджує оплату попереднього замовлення згідно інвойсів № 3 та № , виписку по рахунку ТОВ «Сільпо-Фуд» б/н від 22.03.2019, що підтверджує оплату попереднього замовлення згідно інвойсів № та № .

Відповідачем, із врахуванням додатково поданих позивачем документів, прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товару від 03.04.2019 №UA 125000/2019/000291/2, згідно якого вартість задекларованого товару, а саме: посуду столового (крім посудин для пиття) або кухонного із зміцненого скла: Виробник: Arc France, торговельна марка Luminarc, визначено митним органом із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товарів.

Київською митницею ДФС в обгрунутування прийнятого рішення зазначено, що надані документи містять розбіжності та не містять достовірних і об`єктивних відомостей, які підтверджували числові значення складових митної вартості, зокрема: витрати понесені на транспортування, а надана довідка про транспортні витрати та рахунок-фактура щодо транспортно-експедиційних послуг не дають можливості перевірити правильність заявлених числових значень транспортних витрат. Крім того, договором про перевезення передбачено наявність Заявки на здійснення послуг по доставці товарів та акту наданих послуг, які відсутні серед поданих документів. Разом з тим, при заявленні декларантом митної вартості товарів на умовах поставки згідно з інкотермс (FCA- ARQUES), як це зазначено у вказаній МД, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, декларантом для підтвердження витрат по доставці товару до кордону України надаються перевізні (транспортні) документи, визначені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599. До таких документів, що підтверджують вартість транспортування оцінюваних товарів, відносяться: акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містять реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; заявка на здійснення послуг по доставці товарів; рахунок-фактура (інвойс) щодо транспортно-експедиційних послуг; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунку-фактури. Також довідка про транспортні витрати від 02.04.2019 №1461-22_3 містить інформацію, що вантаж не страхувався, однак у гр.44 МД присутній сертифікат від 28.03.2019 №12775 до Генерального договору добровільного страхування від 12.12.2018 №101043703 та декларантом зазначені документи приєднано до бази митниці ДФС. Пунктом 5.4.5 зовнішньоекономічного контракту передбачено наявність декларації країни відправлення, проте зазначений документ відсутній. Тому відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України з поданих документів не можливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів. Додаткові документи надано декларантом не у повному обсязі. При цьому, вони не підтверджують об`єктивно та достовірно заявлену вартість. В наданому декларантом листі виробника та комерційній пропозиції зазначено дві вартості «standart price» та «full pallet», при цьому в інвойсі на поставку не зазначено яка саме із вартостей застосована, а в прайсі та комерційній пропозиції не розшифровано, яка ціна є «price standart», а яка «price full pallet» та за якої умов вони використовуються. В наданій копії митної декларації країни відправлення не зазначені умови поставки. До митного оформлення надано Страховий сертифікат, де вказано суму страхової премії, проте слід зазначені, що вартість товару згідно інвойсу визначається в Євро, а для проведення розрахунку страхових сум, згідно з умовами договору на страхування товару, сума товару переводиться у гривню за курсом, що визначається на день здійснення розрахунку страхової суми, проте в наданому сертифікаті відсутній курс валют згідно якого здійсненний вищевказаний розрахунок. Перевірити правильність розрахунку страхової суми немає можливості. В експертному висновку №Ц-287 експертом у використаних методичних та інформаційних виданнях вказано інформацію з мережі Інтернет, а саме сайт www Alibaba . сom., пропозиції з якого відображають цінову інформацію з країни виробництва Китай та за зовнішнім виглядом мають різні якісні характеристики, також www Luminare - ua.com містить інформацію щодо внутрішнього ринку та www Emotionfrance.com (містить інформацію щодо характеристик товару, вартість товару лише по запиту від покупців), проте експертом вищевказану інформацію, а саме Інтернет пропозицію, не відображено у звіті та у додатках до нього. Згідно п. 54 Національного стандарту № 1 затвердженого постановою КМУ від 10.09.2013 № 1440 зібрані вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього, у висновку наданому для підтвердження заявленої митної вартості відсутні вихідні дані з додатками. Висновок підготовлений з порушенням положень Національного стандарту № 1 не може засвідчувати обґрунтованість числового розрахунку вартості імпортованих товарів, які у ньому заявлені у зв?язку з відсутністю документально-підтверджених даних. Оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на добровільній або фіктивній вартості.

У зв?язку з вищевказаним, посадовою особою митниці проведено з декларантом процедуру консультації відповідно до ч. 4 ст. 57 МК України. За результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2 а та 2 б - за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст. 59-60 МК України не можливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору. При цьому, декларантом під час проведення з ним консультації, такої інформації також не надано, що виключає можливість застосування вказаних методів. Методи визначення митної вартості 2 в та 2 г на основі віднімання та додавання вартостей - не можуть бути застосовані у зв?язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів. При цьому, за умовами ст. 62-63 МК України така інформація надається декларантом або уповноваженою ним особою. До митного оформлення такої інформації надано не було. У митниці така інформація також відсутня. Під час проведення з декларантом консультації, такої інформації не надано, а тому методи на основі віднімання чи додавання вартостей в даному випадку не можуть бути застосовані. Натомість, у митного органу наявна інформація, що відповідає ч. 2 ст. 64 МК України та є підставою для застосування другорядного методу 2 ґ- резервного методу. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Джерело інформації, яким користується митний орган при здійснені контролю за правильністю визначення митної вартості товару та рівень митної вартості товару згідно з джерелом інформації: товар №1-2,5 USD/кг (МД від 04.02.2019 № UA 125220/2019/701301; МД від 13.11.2018 № UA100120/2018/397546); товар №3 -2,84 USD/кг (МД від 07.03.2019 № UA 209200/2019/4863).

Разом із вказаним рішенням про коригування митної вартості товару відповідачем прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 125220/2019/0060.

Також позивачем 03.04.2019 до Київської митниці ДФС подано електронну митну декларацію №UA125220/2019/705994 (далі - МД №UA125220/2019/705994), у якій для митного оформлення задекларовано товар - посуд столовий (крім посудин для пиття) або кухонний із зміцненого скла:

- тарілка десертна Luminarc Louison 19 см - 336 шт;

- тарілка супова Luminarc Diwali granit 20,5 см -7200 шт;

- тарілка десертна Luminarc Diwali granit 19 см - 6480 шт;

- тарілка обідня Luminarc Diwali granit 25 см - 6912 шт;

- тарілка супова Luminarc Diwali Light Blue 20см -7200 шт;

- тарілка супова Luminarc Diwali Light Blue 25см - 6912 шт;

Виробник: Arc France, торговельна марка Luminarc. Країна виробництва Fr.

Відповідно до графи 44 МД №UA125220/2019/705994 від 03.04.2019 на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем митному органу подано: пакувальний лист (0271); інвойс (0380); міжнародну автомобільну накладну (CMR) (0730); рахунок - фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг (3004); довідку про транспортні витрати (3007), прайс-лист (3014), висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією (3016), страховий поліс (3530), зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу товарів (4104), некласифікований внутрішній договір (4200), додаткову угоду до внутрішнього договору (4203), договір про перевезення (4301), комерційну пропозицію (9000), лист від постачальника (9000), заявку на перевезення (9000), експортну декларацію (9000).

Позивачеві від митного органу 03.04.2019 надійшло електронне повідомлення про необхідність надання документів, а саме: оригіналу зовнішньоекономічного договору (контракту) або документу, який його замінює та додатків (специфікації) до нього, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (якщо рахунок сплачено), інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (за наявності), каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, копію митної декларації країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями.

Листом вих. №688 позивачем 06.05.2019 надано відповідачеві наступні документи та пояснення: заявку на перевезення від 10.04.2019 № 8005 та договір на перевезення від 22.10.2018 №ЛОГ_МТ-236.

Відповідачем із врахуванням додатково поданих позивачем документів прийнято 06.05.2019 рішення про коригування заявленої митної вартості товару №UA125000/2019/000348/2, згідно якого вартість задекларованого товару, а саме: посуду столового (крім посудин для пиття) або кухонного із зміцненого скла: Виробник: Arc France, торговельна марка Luminarc, визначено митним органом із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товарів.

Київською митницею ДФС в обґрунтування прийнятого рішення вказано, що надані документи містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема: витрати понесені на транспортування, а надана довідка про транспортні витрати та рахунок-фактура щодо транспортно-експедиційних послуг не мають можливості перевірити правильність заявлених числових значень транспортних витрат. Згідно ДМВ №UA125220/2019/705994 до митної вартості декларантом додано транспортні витрати в сумі 74 187,45 грн. При цьому в рахунку на перевезення від 02.05.2019 №114 зазначена вартість транспортних послуг за маршрутом РЕRTH, Велика Британія - м.п Краківець в сумі 83 093,19 грн. Тоді як товар поставляється на умовах поставки FCA - ARQUES, Франція. Разом з тим, при заявлені декларантом митної вартості товарів на умовах поставки згідно з інкотермс «FCA - ARQUES», як це зазначено у вказаній МД, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, декларантом для підтвердження витрат по доставці товару до кордону України надаються перевізні (транспортні) документи, визначені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599. До таких документів, що підтверджують вартість транспортування оцінюваних товарів, відносяться: акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містять реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; заявка на здійснення послуг по доставці товарів; рахунок-фактура (інвойс) щодо транспортно-експедиційних послуг; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунку-фактури. У графі 44 МД зазначений договір ЛОГ_МТ-236, який не надано до митного оформлення. Відповідно до п. 4.2. Генерального договору добровільного страхування вантажів від 12.12.2018 № 101043703 страховий тариф-це відсоткова ставка, яку сторони визначають самостійно, а відповідно до п. 17.8 вищезазначеного документа - ставка страхової премії, що розраховується в процентах від страхової суми. Документальне підтвердження розміру страхового тарифу у розміру 0,08 %, що зазначений у сертифікаті від 19.04.2019 № 13354, відсутнє. У прайс-листі від 18.04.2019 та у комерційній пропозиції зазначено дві вартості «standart price» та «full pallet price», при цьому ні в одному документі не розшифровані дані значення, коли яка вартість застосовується. З поданих документів не можливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.

У заявці від 10.04.2019 № 8005 оголошена вартість фрахту - 909 47,78 грн. Згідно рахунку № 114 від 02.05.2019 вартість послуг - 90947,78 грн. включає в себе вартість транспортних послуг з GB-PL, Україна (Краківець) - Україна (Квітневе) та експедиторську винагороду по території України. Експедиторська винагорода за межами України в рахунку відсутня, при цьому перевізником згідно CMPЄ є «MARK trans».

В листі від 27.02.2019 №27022019 продавець зазначає, що в прайсі зазначена ціна з 3-х відсотковою знижкою за повну палету, при цьому термін «повна палета» не розшифрований. У висновку від 02.05.2019 № Ц-359 експертом проведений аналіз лише контрактної ціни товару, та не здійснено аналізу цін на світовому ринку на ідентичні та подібні товари. Відсутність цінових пропозицій до висновку, а також жодних розрахунків, які б дали змогу впевнитись у достовірності, об`єктивності наведеної інформації наданий експертний висновок не містить. Тоді як відповідно до Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2013 № 1440, оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому, зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатись у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання у додатках до нього. Враховуючи вищевикладене, та те, що подані декларантом документи не містили належних, об`єктивних та достовірних відомостей про числове значення заявленої митної вартості, та надані не в повному обсязі, тому підтвердити заявлену митну вартість не можливо відповідно до ч. 2ст. 58 МК України.

Посадовою особою митниці проведено з декларантом процедуру консультації відповідно до ч. 4 ст. 57 МК України. За результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2 а та 2 б - за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст. 59-60 МК України не можливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору. При цьому, декларантом під час проведення з ним консультації, такої інформації також не надано, що виключає можливість застосування вказаних методів. Методи визначення митної вартості 2 в та 2 г на основі віднімання та додавання вартостей - не можуть бути застосовані у зв?язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів. При цьому, за умовами ст. 62-63 МК України така інформація надається декларантом або уповноваженою ним особою. До митного оформлення такої інформації надано не було. У митниці така інформація також відсутня. Під час проведення з декларантом консультації, такої інформації не надано, а тому методи на основі віднімання чи додавання вартостей в даному випадку не можуть бути застосовані. Натомість, у митного органу наявна інформація, що відповідає ч. 2 ст. 64 МК України та є підставою для застосування другорядного методу 2 ґ - резервного методу. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Джерело інформації, яким користується митний орган при здійснені контролю за правильністю визначення митної вартості: товар №1-2, 2560 Євро/кг - МД від 19.11.2018 № UA 209200/2018/17710 (розрахунок 2,2560 Євро/кг*12246,48 кг/35040шт=0,7885Євро/шт.).

Разом із вказаним рішенням про коригування митної вартості товару відповідачем прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 125220/2019/00070.

Не погоджуючись із рішеннями митного органу щодо коригування митної вартості від 03.04.2019 №UA 125000/2019/000291/2 та від 06.05.2019 №UA125000/2019/000348/2, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13 березня 2012 р. № 4495-VI, який набув чинності з 1 червня 2012 р. (далі - МК України).

Згідно з вимогами пункту 34-1 частини 1 статті 4 МК України органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Відповідно до вимог положень статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до вимог положень ч. 2, 4, 8, 9 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Згідно з вимогами частини 1-4 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Частини 1, 2, 3, 5 статті 54 МК України визначають, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6 ст. 54 МК України).

Відповідно до вимог ч. 12 ст. 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Згідно з вимогами частини 1, 7, 8, 9 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Положеннями статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до вимога ч. 1, 2, 5-8 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов?язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Крім того, п. 10 ст. 58 МК України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів.

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у ст. 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

При цьому суд зазначає, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України, а також на вимогу митного органу (здійснення митної формальності - «митне оформлення») на підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, визначеного ч.2 ст. 53 МК України.

З аналізу ст.ст. 53, 54 МК України вбачається, що митні органи дійсно мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але такі повноваження повинні здійснюватися ними у спосіб, установлений законом, тобто в даному випадку витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що так чи інакше впливають на визначення безпосередньо митної вартості.

Водночас, навіть у разі витребування додаткових документів, митний орган має враховувати, що ненадання їх повного пакету може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми або такими, що в сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації про заявлену митну вартість.

Як слідує з матеріалів справи, під час митного оформлення товарів та визначення митної вартості товарів, підставою для висновку відповідача про те, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору стало те, що документи, надані декларантом, містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема, декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості.

Разом з тим, судом, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, не було встановлено розбіжностей у документах, поданих позивачем до митного оформлення, як це стверджує відповідач, а також не встановлено, що відповідні документи були подані до митного органу не у повному обсязі.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання повідомлення від митниці декларантом було надано наступні документи та пояснення: прайс-лист виробника товару б/н від 27.12.2018, з терміном дії до 25.06.2019, лист від постачальника з роз`ясненням ціни по прайсу № 27022019 від 27.02.2019, комерційну пропозицію б/н від 27.02.2019, з терміном дії до 28.05.2019, копію митної декларації країни відправлення № 19 19FRD559 від 27.03.2019, експертний висновок ТПП №Ц-287 від 03.04.2019, заявку на перевезення № 7342 від 20.03.2019, відповідну бухгалтерську документацію (розрахунок за попередні партії товару), платіжне доручення №2130 від 21.03.2019, що підтверджує оплату попереднього замовлення згідно інвойсів № 3 та № , виписку по рахунку ТОВ «Сільпо-Фуд» б/н від 22.03.2019, що підтверджує оплату попереднього замовлення згідно інвойсів № та № , заявку на перевезення від 10.04.2019 № 8005 та договір на перевезення від 22.10.2018 №ЛОГ_МТ-236.

Також позивачем у письмових поясненнях на вказані повідомлення митного органу щодо декларації від 02.04.2019 №UA125220/2019/704352 зазначено, що згідно п. 2.3.1 контракту № 1461 від 02.12.2016 оплата товару може бути здійснена протягом 14 календарних днів з моменту поставки товару, тому надати виписку з бухгалтерської документації щодо оплати товару у Товариства немає можливості.

Згідно п. 6.2.1 договору на перевезення №ЛОГ_МТ -152 від 15.06.2018 термін оплати за надані послуги складає 20 календарних днів з дати доставки вантажу за умови отримання від виконавця оригіналів рахунку-фактури та акту прийому-передачі наданих послуг, тому надати акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг немає можливості, у зв?язку із його відсутністю на момент подачі МД в митне оформлення. В довідці про транспортні витрати 1461-21_3 від 02.04.2019 зазначено, що вантаж не страхувався, тому що згідно контракту №ЛОГ_МТ-152 між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Сільпо-Фуд» страхування вантажу не передбачено. Страхування вантажу було здійснено на підставі договору добровільного страхування №101043703 від 12.12.2018 між ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна» та ТОВ «Сільпо-Фуд», згідно якого виписаний страховий сертифікат №12783 від 29.03.2019. Інші документи надати ТОВ «Сільпо-Фуд» немає можливості, у зв?язку з їх відсутністю.

Щодо митної декларації №UA125220/2019/705994 позивач зазначив, що разом з товаром, згідно контракту № 1461 від 02.12.2016 та інвойсу від 18.04.2019 в транспортному засобі № НОМЕР_1 - НОМЕР_2 на адресу ТОВ «Сульпо-Фуд» переміщувався також товар від інших контрактотримувачів, витрати на транспортування позивачем вже подавалися разом з МД. Договір на перевезення №ЛОГ_МТ-236 від 22.10.2018 раніше вже подавався до митного оформлення, тому, згідно наказу МФУ № 651 від 30.05.2012 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», перед кодом документу 4301 був проставлений символ «m» та скан-копія договору на перевезення не надавалася. Згідно договору на перевезення №ЛОГ_МТ-236 від 22.10.2018 оплата товару здійснюється протягом 20-ти календарних днів з дати доставки вантажу, тому надати акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, відповідно до виставленого рахунку-фактури, на даний момент немає можливості. До митного оформлення надавався лист від постачальника під кодом 9000 №27022019 «Лист від постачальника щодо цін у прайсі», в якому зазначено, що ціна за товар залежить від того, чи була замовлена повна палета товару (зі знижкою 3), чи неповна (без знижки). Одиниця виміру зазначена в інвойсі.

Стосовно зауважень митного органу до транспортних документів, суд зазначає наступне.

У рішеннях про коригування митної вартості товарів відповідач посилається на те, що декларантом надано лише рахунок на перевезення чи довідку про транспортні витрати, проте в графі 44 ЕМД зазначений договір на перевезення з літерою м, який до МД приєднаний не був.

Водночас, як зазначив позивач у письмових поясненнях наданих митному органу, до митного оформлення Товариством раніше вже був поданий договір на перевезення №ЛОГ_МТ-236 від 22.10.2018. Тому декларантом і не надавалася скан-копія відповідного договору, а перед кодом документу 4301 проставлено символ «m», що відповідає наказу МФУ № 651 від 30.05.2012 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа».

Згідно п. 6. ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, обов`язково додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що фактично була сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують вартість транспортування є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 599 до транспортних (перевізних) документів можуть належати рахунок-фактура, акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів, банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунку-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Натомість, частиною 3 статті 43 МК України визначено, що сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Отже, сертифікат про походження товару не є транспортним (перевізним) документом, та відомості що в ньому зазначені, в тому числі і про маршрут перевезення, жодним чином не можуть ані підтвердити, ані спростувати витрати на транспортування як складову митної вартості товару.

Враховуючи невиключний характер вищевказаного переліку документів у Правилах заповнення ДМВ, імпортером може бути наданий будь-який з документів, який підтверджує транспортні витрати, а не всі перелічені в ч. 2 ст. 53 МК України документи.

Зокрема, позивачем під час митного оформлення, разом з поданими деклараціями було надано: міжнародну автомобільну накладну; договір про перевезення і здійснення транспортно-експедиційних послуг; рахунки, заявки на перевезення, довідку про транспортні послуги. В зазначених документах містяться всі необхідні для підтвердження транспортних витрат відомості, в яких відповідачем не виявлено жодних розбіжностей.

Тобто, позивачем було підтверджено належними документами таку складову митної вартості, як витрати на транспортування.

Вимога митного органу про надання позивачем заявок на перевезення, в даному випадку є безпідставною, адже зазначений документ жодним чином не підтверджує витрати, які були понесені ТОВ «Сільпо-Фуд» на транспортування вантажу, а є лише замовленням на перевезення.

Для розрахунку транспортних послуг за перевезення вантажів, здійснюваних на підставі заявок на перевезення, до уваги слід брати вартість перевезення, яка вказана в заявках замовника. Надана позивачем довідка про транспортні витрати (послуги) по суті є калькуляцією транспортних витрат, які містять всю необхідну інформацію для митного оформлення товарів.

Щодо посилання відповідача на підтвердження такої складової митної вартості, як витрати на страхування товару, суд зазначає наступне.

Під час митного оформлення ТОВ «Сільпо-Фуд» для підтвердження витрат на страхування вантажу надало митному органу договір страхування та страховий поліс.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхова сума може бути встановлена по окремому страховому випадку, групі страхових випадків, договору страхування у цілому.

При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом.

Так, положеннями Генерального договору добровільного страхування вантажів від 12.12.2018 №101043703 (далі - Договір страхування) страховий тариф - це відсоткова ставка, яку Сторони визначають самостійно для кожної партії товару окремо і її розмір вказується у страховому сертифікаті. Страховий тариф для кожної партії товару може відрізнятись. страховий тариф - ставка страхової премії, що розраховується в процентах від страхової суми.

Положеннями абз.2 ст. 10 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий тариф - ставка страхового внеску з одиниці страхової суми за визначений період страхування.

Відповідно до абз.1 ст. 10 Закону України «Про страхування» страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування.

Пунктом 4.1. Договору страхування визначено, що страхова премія - це плата за страхування, яку Страхувальник (ТОВ «Сільпо-Фуд») оплачує Страховику (ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна») у порядку передбаченому цим Договором.

Отже, враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства та договору страхування, страховий тариф - це відсоткова ставка від страхової суми, яка визначається сторонами самостійно для кожної партії товару окремо.

У страхових сертифікатах, які були надані під час митного оформлення для підтвердження витрат на страхування, сторони погодили, що страховий тариф складає 0,0800%.

Таким чином, сума страхової премії, що підлягає сплаті Страхувальнику, розраховується за формулою Страхова премія (грн.) = Страхова сума (грн.)*Страховий тариф (%).

При цьому, згідно із п. 8 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже, страховий поліс є належним і достатнім страховим документом, що підтверджує укладення договору страхування і вартість страхування.

Судом не приймаються до уваги доводи відповідача, що у страхових сертифікатах відсутній курс валют згідно якого був здійсненний розрахунок, як підстави для винесення оскаржуваних рішень. Умовами договору добровільного страхування визначено, що розмір страхової суми вказується у страховому сертифікаті для кожної партії товару окремо і розраховується за такою формулою: Страхова сума (грн.)= Сума товару (грн.)*Коефіцієнт здорожчання. Сума товару переводиться у гривню за курсом, що визначений на день здійснення розрахунку страхової суми. Умови щодо обов`язкового зазначення у страхових сертифікатах курсу валют, згідно яких здійснюється розрахунок, зазначений правочин не містить. Вказані страхові сертифікати повністю відповідають Правилам добровільного страхування вантажів і багажу та Генеральному договору добровільного страхування вантажів, в них зазначено: сума інвойсу, попередній відсоток здорожчання, страхова сума, тариф, страхова премія.

Посилання митного органу на те, що в інвойсі на поставку не зазначено яка саме із вартостей «standart price» чи «full pallet» застосована декларантом, а в прайсі та комерційній пропозиції не розшифровано, яка ціна є «price standart», а яка «price full pallet» та за якої умов вони використовуються, не є правовими підставами для коригування митної вартості задекларованих товарів.

Також, безпідставним є посилання відповідача на відсутність декларації країни відправлення, оскільки позивачем така була надана під час листування № 548 від 03.04.2019.

У оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів митний орган також зазначає, що не може прийняти до уваги подані ТОВ «Сільпо-Фуд» висновки експерта.

Згідно ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 №671/97-ВР, методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

За положеннями ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб?єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Отже, маючи сумніви щодо змісту наданого ТОВ «Сільпо-Фуд» експертного висновку, відповідач мав право звернутися до іншого суб?єкта оціночної діяльності із письмовим запитом рецензувати зазначені висновки.

Більш того, у відповідності до положень ст. 327 МК України, відповідач, вважаючи сумнівним наданий декларантом експертний висновок, міг самостійно залучити для участі у здійсненні митного контролю митної вартості товарів спеціалістів чи експертів.

Суд зазначає, що експертний висновок не відноситься до основних документів, які підтверджують митну вартість товару, такий висновок носить виключно консультаційний характер. Крім того, підставою не прийняття митним органом зазначених висновків слугувало те, що при їх підготовці використана цінова пропозиція не від виробника товару, а безпосередньо від його продавця. Разом з тим, як зазначалося судом вище, задекларовані товари були придбані ТОВ «Сільпо-Фуд» не у їх виробника, а у посередника АIMON GROUP LIMITED.

За таких обставин зазначені твердження відповідача є лише його суб`єктивними судженнями за відсутності жодних належних та допустимих доказів, зокрема недійсності даних експертних висновків.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 19.03.2016 у справі № 810/4116/17.

Крім того, судом встановлено, що в п. 33 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості вказано, що відповідачем застосовано другорядний метод відповідно до статті 64 Кодексу з використанням способів, які не суперечать законам України. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару: товар №1-2,5 USD/кг (МД від 04.02.2019 № UA 125220/2019/701301; МД від 13.11.2018 № UA100120/2018/397546); товар №3 -2,84 USD/кг (МД від 07.03.2019 № UA 209200/2019/4863). А також товар №1-2, 2560 Євро/кг - МД від 19.11.2018 № UA 209200/2018/17710 (розрахунок 2,2560 Євро/кг*12246,48 кг/35040шт=0,7885Євро/шт.).

Відповідно до вимог пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, як вбачається з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів у них зазначено лише номер та дата митних декларацій, на підставі яких здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 19 червня 2018 року у справі № 826/6346/16 (провадження №К/9901/36092/18).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також суд акцентує увагу на тому, що в рішенні про коригування митної вартості товарів від 06.05.2019 №UA 125000/2019/000291/2 Київська митниця ДФС вказала в якості основи для коригування митної вартості товарів МД №UA 209200/2018/17710 від 19.11.2018, в якій рівень митної вартості товару «посуд кухонний із кам`яної кераміки» становить 0,7885 Євро/шт. Разом з тим, товари зазначені в декларації позивача та у вищезазначеній декларації значно відрізняються, а саме ТОВ «Сільпо-Фуд» імпортувало тарілки і миски, а ТОВ «Вінпром Сервіс» тарілки, кувшин, форми для випікання. Враховуючи зазначені розбіжності, митний орган повинен був зазначити в спірному рішенні які ним були зроблені коригування на обсяг партії та інші умови, для порівняння митної вартості. Проте в рішенні відсутня зазначена інформація.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів ним було надано. Зазначене свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів та протиправність прийнятих митницею рішень про коригування митної вартості товарів.

Суд зазначає, що зміст прийнятих відповідачем рішень про коригування митної вартості не містить обґрунтування того, що іменовані ним «розбіжності» будь-яким чином впливають на митну вартість товару. Крім того, не зазначив відповідач і про те, які саме обставини мали б підтвердити документи, які він запропонував позивачу надати додатково.

Більш того, у рішеннях про коригування митної вартості товарів відповідач не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами.

Також суд акцентує увагу на тому, що сама лише наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення Товариством, адже митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку індивідуально. Отримана з Центральної бази даних ЄАІС інформація про митну декларацію, не є достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару дійсно було імпортовано до України.

Із наведених вище підстав суд вважає, що прийняті відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів не відповідають вимогам п. 2 та п. 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України.

На думку суду, відсутність витребуваних відповідачем додаткових документів не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, що, в свою чергу, підтверджується наданими до митного оформлення документами. Крім того, неподання позивачем (декларантом) запитуваних відповідачем документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не може бути достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування відповідачем іншого методу визначення митної вартості.

Таким чином, наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз?яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не може бути достатньою для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

На підставі наведеного суд вважає, що подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товарів, а відповідачем не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення їх митної вартості.

Виходячи з того, що твердження митного органу про неможливість застосування обраного позивачем резервного методу, які імпортуються, є необґрунтованим та безпідставним, суд визнає, що документи, подані позивачем до митного органу, відповідають вимогам чинного законодавства, необхідним для надання їм юридичної сили та доказовості, а тому підтверджують заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів.

Отже, суд дійшов висновку, що визначення відповідачем митної вартості товару за резервним методом визначення митної вартості здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваних рішень.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача, а відтак, позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товарів за основним методом, визначивши митну вартість за другорядним методом, у результаті чого необґрунтовано та безпідставно прийняв рішення про коригування митної вартості товарів.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1 921,00 грн. згідно з платіжним дорученням від 13 серпня 2019 року №5353573, який підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної фіскальної служби.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці ДФС (, місцезнаходження: 08307, Київська область, м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль») про коригування заявленої митної вартості товару №UA125000/2019/000348/2 від 06.05.2019, №UA125000/2019/000291/2 від 03.04.2019.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» (код ЄДРПОУ - 40720198, місцезнаходження: 02090, м. Київ, Дніпровський район, вул. Бутлерова, 1) судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. (тисяча дев`ятсот двадцять одна гриваня) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 08307, Київська область, м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль»).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України строк подання апеляційної скарги на рішення суду продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Згідно підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 29.04.2020

Суддя Я.В. Горобцова