Справа № 826/8485/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

30 квітня 2020 року м. Київ№ 826/8485/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом до за участю третіх осібОСОБА_1 Міністерства юстиції України Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області Товариства з обмеженою відповідальністю «Бланес» Приватного підприємства «Агро-Альянс-2007» ОСОБА_2
провизнання протиправним та скасування наказу № 1699/5 від 23.05.2017
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі по тексту також - Позивач або ОСОБА_1 ) з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі по тексту також - Відповідач або Мінюст), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області (далі по тексту також - Третя особа 1 або Близнюківська райдержадміністрація), Товариства з обмеженою відповідальністю «Бланес» (далі по тексту також - Третя особа 2 або ТОВ «Бланес»), Приватного підприємства «Агро-Альянс-2007» (далі по тексту також - Третя особа 3 або ПП «Агро-Альянс-2007»), ОСОБА_2 (далі по тексту також - Третя особа 4 або ОСОБА_2 ), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 23.05.2017 № 1699/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень».

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскільки оскаржуваний наказ прийнятий Відповідачем з порушенням вимог пункту 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, а також з перевищенням наданих йому повноважень та з порушенням мети, з якою йому надані відповідні повноваження з розгляду скарг на дії державного реєстратора, непропорційно, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване рішення, то такий наказ є протиправним та підлягає скасуванню для належного відновлення порушених прав Позивача. Також, представник Позивача просив суд розглянути справу за відсутності Позивача.

Представник Відповідача подав письмові заперечення проти позову, в яких наголосив на відсутності правових підстав для його задоволення, вважаючи оскаржуваний наказ такими, що прийнятий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції.

Представник Третьої особи 1 подав до суду письмове клопотання, в якому просив розглянути справу за наявними матеріалами та без присутності представника.

Третя особа 2 явку уповноваженого представника у судові засідання не забезпечила, письмових пояснень по суті спору суду не подала.

Представник Третьої особи 3 подав письмові пояснення по суті спору, в яких повністю підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу за відсутності представника.

Представник Третьої особи 4 підтримав правову позицію Відповідача.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному їх розгляді, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту також - КАС України), виходячи з наступного.

Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIIІ, зокрема, до КАС України внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 15.12.2017.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України, в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Приписами пункту 10 частини першої Перехідних положень КАС України встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною третьою статті 3 КАС України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

З положень статті 2, пункту 1 частини першої статті 4, пункту 1 частини першої статті 19 КАС України вбачається, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

У справі, що розглядається, спірні правовідносини виникли у зв`язку з незгодою Позивача з наказом Відповідача від 23.05.2017 № 1699/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень» за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 від 21.04.2017.

При цьому, відносини, пов`язані з розглядом Відповідачем скарг у сфері державної реєстрації, регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2017 № 1127 та іншими похідними нормативно-правовими актами.

Отже, вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати не лише суб`єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вже зазначалося судом, у справі, що розглядається, Позивачем оскаржується наказ Відповідача від 23.05.2017 № 1699/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень», прийнятий за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 від 21.04.2017, зокрема на дії Позивача як державного реєстратора, яким було прийнято рішення про припинення права оренди земельної ділянки, що в сукупності з наведеними нормами свідчить про те, що спірні правовідносини є похідними при вирішенні судом питання щодо чинності договору оренди, на підставі якого було прийнято рішення про державну реєстрацію речового права, тобто фактично існує спір між фізичною особою та суб`єктами господарської діяльності щодо права оренди на земельну ділянку (чинності одного з договорів оренди землі). Таким чином, такий спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивачів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту права на об`єкт нерухомого майна, тобто права цивільного, тому позов у справі не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Беручи до уваги наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що спір про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 23.05.2017 № 1699/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень» не є публічно-правовим у розумінні КАС України, отже не належить до юрисдикції адміністративних судів та не може вирішуватися за правилами адміністративного судочинства.

Виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження в адміністративній справі, оскільки спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.10.2019 у справі №826/7258/17 з ідентичним предметом спору, до того ж самого Відповідача.

Тож суд також враховує, що відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238, частини першої статті 239 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись пунктом 1 частини першої статті 238, статтями 241-243, 248, 256 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження в адміністративній справі № 826/8485/17.

2. Роз`яснити, що даний спір може бути розглянуто за правилами цивільного судочинства.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович