Справа № 240/5018/19
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 травня 2020 року

Київ

справа №240/5018/19

адміністративне провадження №К/9901/8018/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів Жука А.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії про стягнення моральної шкоди, компенсації за відпустку та одноразової грошової допомоги,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії, у якому просив:

- стягнути з УМВС України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії на користь позивача заборгованість за вимушений прогул із невиплаченої заробітної плати у сумі 32587 грн 75 коп., за затримку розрахунку при звільненні 8199 грн 54 коп.;

- стягнути з УМВС України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії на користь позивача компенсацію за відпустку 5176 грн 10 коп.;

- зобов`язати ліквідаційну комісію УМВС в Житомирській області перерахувати та виплатити відповідно до середньої заробітної плати 7699 грн 62 коп. одноразової грошової допомоги при звільненні;

- зобов`язати ліквідаційну комісію УМВС в Житомирській області направити до Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області довідку про зміну суми грошового утримання з часу звільнення;

- стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100000 грн 00 коп., судові витрати та судовий збір.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями позивачем подано касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику надано 10 (десять) днів з моменту отримання вказаної ухвали для усунення недоліків шляхом подання до Суду виправленої касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження, відповідно до положень частини четвертої статті 328 та пункту 4 частини другої статті 330 КАС України та вимог до суду касаційної інстанції відповідно до положень статті 349 КАС України.

27 квітня 2020 року до касаційного суду надійшла заява позивача на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 13 квітня 2020 року.

Так, недоліки касаційної скарги усунуто в строк, установлений Судом.

Щодо оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року Суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Своєю чергою, за змістом пункту першого частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Посада публічної служби, яку обіймав позивач та у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір (начальник Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області) відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Також, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції розглянули справу за правилами загального позовного провадження.

З огляду на викладене, ураховуючи обґрунтування касаційної скарги, Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням строку на касаційне оскарження, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328-332, 334, 335, 338 КАС України Суд, -

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року.

Витребувати з Житомирського окружного адміністративного суду справу №240/5018/19.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Роз`яснити учасникам справи, що у перебіг установленого строку не враховується строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

А.В. Жук

М.М. Яковенко

Судді Верховного Суду