Справа № 265/848/20
Суддя: Міхєєва І. М.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/848/20
Провадження №2-а/265/37/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Міхєєвої І.М

за участю секретаря судового засідання Красноухова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департамент патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

03 лютого 2020 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови серії ЕАК №2019742, винесену поліцейським Управління патрульної поліції в Донецькій області Чебаненко К.І. 25 січня 2020 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121, ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що згідно оскаржуваної постанови, він 25.01.2020 року о 02.09 год. біля буд. 17 по вул. Олімпійській м.Маріуполя керував автомобілем Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, та при зупинці на вимогу поліцейського не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 9.9.б ПДР України. Зазначає, що із оскаржуваною постановою він незгодний, оскільки вказаного в постанові правопорушення він не скоював, докази його вини відсутні. Просив скасувати зазначену постанову.

Позивач Корнєв Д.М. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надавши 10.03.2020 відзив на адміністративний позов, в якому вважає доводи позивача безпідставними, винесену постанову вважає обґрунтованою та законною та вказує на те, що позивач керував в темну пору доби автомобілем, у якого був достатньо не освітлений номерний знак, так як захисний плафон відповідної лампи розжарення з часом потускнів та був забруднений з середини, тому в темну пору доби не можливо визначити символи номерного знаку. А після зупинки ТЗ на вимогу поліцейських, водій не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив п.9.9.б ПДР України. 10.03.2020 від представника відповідача також надійшла заява про заміну неналежного відповідача на ОСОБА_2 , який складав оскаржу вальну постанову.

27.04.2020 до суду надійшла заява позивача, в якій він заперечує проти заміни відповідача.

Вирішуючи вказане питання суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

На переконання суду, системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 6 статті 122 та частини 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції.

З огляду на зазначене суд вважає, що Управління патрульної поліції в Донецькій області (департамент патрульної поліції) і є належним відповідачем у даній справі, а відтак клопотання представника відповідача про заміну відповідача по справі задоволенню не підлягає.

Оскільки обидві сторони у справі надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, та в судове засідання не з`явилися особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху за частиною 2 статті 122 та ч.6 ст. 121. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції, що визначено ч. 2 ст. 258 КУпАП.

На підставі п. 10 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Пунктом 8 частини першої статті 23 цього ж Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Так, постановою серії ЕАК №2019742, винесену поліцейським Управління патрульної поліції в Донецькій області Чебаненко К.І. 25 січня 2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.6 ст. 121, ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу 425 гривень.

Мотивувальною частиною оскаржуваної постанови зазначено, що ОСОБА_1 25.01.2020 року о 02.09 год. біля буд. 17 по вул.Олімпійській м.Маріуполя керував автомобілем Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, та при зупинці на вимогу поліцейського не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9.б ПДР України. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно частини 6 статті 121 КУпАП відповідальність настає в разі керування водієм транспортним засобом, зокрема з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим

При цьому оскаржувана постанова не містить посилання на порушення ПДР України, відповідальність за яке передбачена зокрема ч.6 ст. 121 КУпАП, зокрема щодо заборони керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, як то зазначено в постанові.

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП відповідальність настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

На підставі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 280 КУпАП передбачено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати усі обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зауважує, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Отже, визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП. А обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Відповідач заперечуючи проти позову надав суду відзив, де вказав, що доказом вчинення позивачем ПДР зазначених в постанові є відеозапис з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції на яких зафіксовані події, що відбувалися 25 січня 2010 року о 02-09 год. за участю позивача ОСОБА_1 . Переглядом відеозапису не встановлено, що позивач керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, як зазначено в постанові. Відеозапис містить лише процедуру винесення постанови відносно позивача, проте порушення ним ПДР України не зафіксовано, що унеможливлює встановити обставини, які мають значення для справи.

Верховний Суд України в Постанові по справі № 216/5226/16 від 18.07.2019 року, вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

При таких обставинах, відеозапис з нагрудних відеокамер інспекторів патрульної поліції, не є беззаперечним доказом правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Інших доказів про порушення позивачем Правил Дорожнього руху зазначених в постанові, суду не надано.

Крім того, суд зазначає, що пунктом 9.9 «б» ПДР України встановлено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом.

Проте відповідальність за частиною другої статті 122 КУпАП настає у разі, зокрема користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, що не узгоджується з пунктом 9.9 «б» ПДР України.

Зважаючи на те, що, у матеріалах справи відсутні беззаперечні, належні та достатні докази на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, оскаржувана постанова не може вважатися законною.

При цьому відсутність доказів вчинення позивачем правопорушення унеможливлює взагалі перевірку судом наявності як самої події правопорушення, так і наявності в діях певної особи складу правопорушення.

За ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого адміністративного позову, а тому скасовує оскаржувану постанову.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись 6-9, 20, 90, 242-247 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департамент патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову серії ЕАК №2019742, винесену поліцейським Управління патрульної поліції в Донецькій області Чебаненко К.І. 25 січня 2020 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст. 121, ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень скасувати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його оголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження оголошено, в порядку передбаченому ч.2 та ч.3. ст. 295 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: м.Маріуполь, вул.Макара Мазая,16.

Повний текс рішення складено 27 квітня 2020 року.

Суддя І.М. Міхєєва