Справа № 826/4768/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

30 квітня 2020 року м. Київ№ 826/4768/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Київської міської ради
до:Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд", ОСОБА_4, Міністерства юстиції України, Департаменту з питань реєстрації Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація)
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет споруОСОБА_2
про визнання протиправним та скасування рішення позивача - ОСОБА_3 ; відповідача-1 - Єзута К.С.; відповідача-3 - Підгородецька О.Ю.; відповідача-4 - Бондар-Дякуновська О.Г.; відповідача-2 та третьої особи - не з`явилися,

В С Т А Н О В И В:

Київською міською радою (адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) (далі - позивач або КМР) подано на розгляд Окружному адміністративному суду м. Києва позов до Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" (адреса: 04071, м. Київ, вул. Оболонська, 34, ) (надалі - відповідач-1 або КП "Спецжитлофонд"), у якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 28.09.2016 № 31601471 «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Мотивуючи позовні вимоги позивач акцентує на протиправності рішення відповідача-1 щодо реєстрації права власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , оскільки таке рішення прийнято всупереч вимогам Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень". КМР відмічає, що Державним реєстратором без необхідних документів, передбачених ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 42, 43 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» незаконно зареєстровано право приватної власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 , а саме: за відсутності документів, що підтверджують присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки, або правовстановлюючих документів на земельну ділянку та виписки з погосподарської книги. Тому, спірне рішення підлягає скасуванню у судовому порядку на підставі ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При цьому, окреслюючи обставини позову, КМР примічає, що відповідно до ст. 9 Земельного кодексу України наділена повноваженнями щодо розпорядження землями комунальної власності на території міста Києва. Відтак, Київська міська рада позбавлена можливості користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою площею 193, 4 кв.м внаслідок незаконної державної реєстрації права власності на нерухоме майно, на якій воно розташоване.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.03.2018 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у означеній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження; призначено у справі підготовче засідання; залучено ОСОБА_2 (нижче - третя особа або ОСОБА_2 ) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалами Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.08.2018 залучено державного реєстратора ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) (в подальшому - відповідач-2 або ОСОБА_4 або Державний реєстратор) у якості співвідповідача; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.10.2018 витребувано у Київської міської ради належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи № 000 будівлі за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.11.2018 витребувано у Слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві належним чином завірені копії реєстраційної справи № 000 будівлі за адресою: АДРЕСА_1, що міститься у матеріалах кримінального провадження № 0002280 від 25.02.2017; та у Київської місцевої прокуратури № 3 належним чином завірені копії реєстраційної справи № 000 будівлі за адресою: АДРЕСА_1, що міститься у матеріалах кримінального провадження № 0002280 від 25.02.2017; залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Міністерство юстиції України (по ухвалі - відповідач-3 або МЮ України); залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Департамент з питань реєстрації Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (за текстом - відповідач-4 або Департамент з питань реєстрації ВО КМР (КМДА)).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2018 витребувано повторно у Слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві належним чином завірені копії реєстраційної справи № 000 будівлі за адресою: АДРЕСА_1, що міститься у матеріалах кримінального провадження № 0002280 від 25.02.2017 та № 0000667 від 30.05.2017; витребувано повторно у Київської місцевої прокуратури № 3 належним чином завірені копії реєстраційної справи № 000 будівлі за адресою АДРЕСА_1, що міститься у матеріалах кримінального провадження № 0002280 від 25.02.2017 та № 0000667 від 30.05.2017.

Поряд з цим, у судових засіданнях 21.05.2018, 10.07.2018, 08.08.2018, 06.09.2018, 25.09.2018, 18.10.2018, 15.11.2018 та 20.12.2018 судом по справі оголошувалась перерва, розгляд справи призначено на 28.02.2019.

Вказаної дати у судовому засіданні представник позивача, за викладених у мотивувальній частині позову підстав, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідачів проти позову заперечили.

Заслухавши в судовому засіданні представників сторін, зважаючи на заявлене останніми клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд ухвалив адміністративну справу, відповідно до ч. 3 ст. 194 та ч. 8 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (в тексті скорочено - КАС України), розглядати в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (стаття 3 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це, не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Суд відмічає, що оскарження рішення відповідача-1 відбувається в контексті матеріально-правового питання позбавлення позивача права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 193, 4 кв.м по АДРЕСА_1 , тобто спір обумовлений порушенням приватного майнового права та інтересу відповідного суб`єкта в розрізі, як наслідок, прийнятого Державним реєстратором оскаржуваного рішення, пов`язаного із реєстрацією права приватної власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 , а відтак спір підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 19.12.2019 по справі № 820/6756/16, та Великою Палатою Верховного Суду в постановах від: 28.03.2018 у справі № 826/14433/16, від 18.04.2018 по справі № 910/8132/17 і від 17.10.2018 у справі № 826/17908/14.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, зважаючи на предметну юрисдикцію та характер правовідносин у цій справі, суд вважає, що даний спір непідвідомчій адміністративному суду, а є таким, що підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.

Керуючись статтями 238, 240, 241, 243, 283 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі № 826/4768/18 за позовом № 141-юр від 19.03.2018 Київської міської ради - закрити.

Ухвала, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 294 КАС України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення у порядку, встановленому ст.ст. 295 - 297 КАС України.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України, в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя К.С. Пащенко