Справа № 673/1885/19
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

Справа № 673/1885/19

05 травня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Граб Л.С.

суддів: Іваненко Т.В. Сторчака В. Ю.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 листопада 2019 року про заміну сторони виконавчого провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі про стягнення відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" недовиплаченої грошової допомоги як дитині війни,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до ухвали Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 листопада 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 673/1885/19.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі, подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано скаржнику протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали, вказати інші підстави для поновлення строку ніж ті, що зазначені в клопотанні, поданому разом з апеляційною скаргою.

Так, у вищезазначеній ухвалі вказано, що клопотання апелянта обгрунтоване тим, що вперше з апеляційної скаргою останній звернувся 02.01.2020, однак ухвалою СААС від 24.01.2020, апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

В той же час з відмітки на супровідному листі, наявному в матеріалах справи вбачається, що копія ухвали від 24.01.2020 скаржником отримана 03.02.2020, однак повторно апеляційна скарга подана лише 26.02.2020, тобто більше ніж через 15 днів з моменту отримання вищевказаного процесуального документа.

Таким чином, наведені апелянтом доводи на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду, є недостатніми для поновлення останнього.

Судом також звернуто увагу, що належними доказами на підтвердження дати отримання копії судового рішення є оригінал поштового конверту із відміткою дати відправки оскаржуваного рішення судом, довідки відділення поштового зв`язку або документального підтвердження судом першої інстанції стосовно дати направлення та отримання скаржником оскаржуваного судового рішення.

27 квітня 2020 року на виконання ухвали від 25 березня 2020 року, від скаржника надійшло клопотання для поновлення строку, зазначенням підстав для його поновлення.

Частиною 1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Статтею 129 Конституції України регламентовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом унормовано також пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу.

Відповідно до ст.8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Приписи вищенаведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у частині першій статті 44 КАС України, згідно якої учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Також статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.

Такими процесуальними обов`язками учасників справи визначено, окрім іншого, дотримання встановленого законом строку для подання апеляційної скарги.

За правилами ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно звернутись до суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

У ч.2 ст.6 КАС України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у пункті 39 рішення у справі "Устименко проти України", принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

При цьому, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду, відносини стають стабільними.

Оскільки, дане поняття за своєю суттю є оціночним, суд у кожному конкретному випадку має надати правову оцінку відповідним обставинам та, як наслідок, визначити, чи можуть такі обставини бути визнані поважними.

Водночас, невмотивоване задоволення клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів судового захисту, в тому числі фізичних осіб.

В рішенні у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року Європейський суд з прав людини зазначає, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем при повторному поданні апеляційної скарги пропущено строк на апеляційне оскарження.

Між тим, клопотання про поновлення строку вх. №9485/20 від 27.04.2020, мотивоване тим, що первинна апеляційна скарга, яка в подальшому повернута ухвалою від 24.01.2020, подана ним у строк, встановлений ст.295 КАС України.

При цьому, в клопотанні не наведено жодної з обставин, що перешкоджали йому звернутись до суду з повторною апеляційною скаргою в п`ятнадцятиденний термін з моменту отримання ухвали від 24.01.2020.

Щодо доводів скаржника про те, що подана Управлінням до первинної апеляційної скарги довіреність на представника Лису О.В., була належним доказом на підтвердження її повноважень, то вважаю за необхідне звернути увагу на те, що відповідач у разі незгоди з висновком суду, викладеним в ухвалі від 24.01.2020, міг оскаржити вказаний процесуальний документ в касаційному порядку, однак таким правом не скористався.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що апелянтом не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали останньому вчасно подати апеляційну скаргу.

Згідно з ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ч.3 ст.298, п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1.Визнати неповажними причини для поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначені в клопотанні Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області вх. № 9485/20 від 27.04.2020.

2.Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі про стягнення відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" недовиплаченої грошової допомоги як дитині війни.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

4. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Граб Л.С.

Судді Іваненко Т.В. Сторчак В. Ю.