Справа № 344/4189/20
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/4189/20
Провадження № 2-а/344/200/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області Манецької Марини Петрівни, Управління патрульної поліцїі в Івано-Франківській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом мотивуючи тим, що 12.03.2020 року інспектором взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Манецькою М.П. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 311308. Даною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Накладаючи стягнення, відповідач вважала, що він, керуючи транспортним засобом «Toyota Rav 4» номерний знак НОМЕР_1 12.03.2020 року о 20 год. 16 хв. в м. Івано-Франківську по вул. М.Підгірянки здійснив стоянку транспортного засобу безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим суттєво перешкодив іншим учасникам дорожнього руху, порушив п. 15.9ж ПДР. З даною постановою він не погоджується, оскільки жодного правопорушення не вчиняв. Вважає, що постанова винесена без достатніх на те правових підстав, є незаконною і необґрунтованою. Викладені в ній дані є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Оскаржувана постанова складена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з`ясування всіх обставин справи і дослідження доказів та порушення його прав і не підтверджує наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим підлягає скасуванню, як незаконна. Як суть адміністративного правопорушення в постанові зазначено «… здійснив стоянку в місці виїзду з прилеглої території чим суттєво перешкодив іншим учасникам дорожнього руху, порушив п. 15.9ж ПДР». Зміст п. 15.9ж ПДР наступний: зупинка забороняється у місцях, де буде неможливий зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився. Відповідно, вказаним вище пунктом Правил дорожнього руху не регулюються вказані в постанові дії, відтак зазначена в постанові суть адміністративного правопорушення не відповідає вимогам нормативно правового акта, який зазначений відповідачем в постанові при накладенні відносно нього стягнення та в цілому становить невідповідність оскаржуваної постанови вимогам ст. 283 КУпАП, як в частині відсутності опису обставин, установлених під час розгляду справи, так і в частині зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення та становить порушення його прав, визначених ст. 268 КУпАП і права на захист, оскільки неможливо зрозуміти невиконання яких саме вимог Правил дорожнього руху України (конкретних фактів) йому інкримінується у вину і за вчинення якого саме адміністративного правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності. Оскаржувана постанова не містить посилань і даних стосовно наявності заборонованих знаків і їх невиконання ним та відповідно доказів його вини. При винесені оскаржуваної постанови були грубо порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Ще до роз`яснення йому прав чи повідомлення фактів, які ставляться у вину, інспектор одразу повідомила про прийняте рішення і що його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення 510 грн., а після його зауважень щодо порушення нею процедури розгляду справи, відповідачка частково роз`яснила йому права, визначені ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, на що він висловив бажання скористатись всіма правами, після чого йому було озвучено прийняте інспектором рішення та відповідно не було надано можливості ознайомитись з матеріалами справи (доказами), подати пояснення і заявити клопотання. У відповідь на моє бажання скористатися правами і надати письмові пояснення, а також ознайомитись з матеріалами справи, відповідачка вказала, що бланк постанови не передбачає можливості висловлювати пояснення та вже після винесення постанови, вручила разом з її копією бланк пояснень, вказавши, щоб свої пояснення він надавав суду і там же переглядав докази та відеозаписи. Вищевказане свідчить, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно - правових актів, не надано можливості скористатись правами, прийняте відповідачем процесуальне рішення не відповідає вимогам закону, відповідачем повністю знівельовано законодавці вимоги, як стосовно процедури розгляду справ, так і форми і змісту процесуального рішення, що підтверджує незаконність оскаржуваної постанови, в зв`язку з чим оскаржувана постанова серії ДПО18 від 12.03.2020 року підлягає скасуванню.

27.04.2020 року представник відповідача подав відзив на адміністративний позов про скасування постанови серії ДПО18 № 611308 від 12.03.2020 року про накладення адміністративного стягнення, зазначивши, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 12.03.2020 року інспектор роти № 2 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП, лейтенант поліції Манецька М.П. під час патрулювання на вул. М.Підгірянки, м. Івано-Франківська близько 20 год. 16 хв. помітив транспортний засіб «Toyota Rav 4» із номерними знаками НОМЕР_1 , який здійснив стоянку в місці виїзду з прилеглої території, чим суттєво перешкодив іншим учасникам дорожнього руху, порушив п. 15.9ж ПДР. Відповідач відповідно до ст. 18 ч. 2 Закону України «Про Національну поліцію» представився та проінформував позивача, що ним порушено ПДР п. 15.9ж, а саме паркування (стоянка) в неналежному місці, на відстані ближче 10 метрів до виїзду/в`їзду до прилеглої території стоматологічного центру, відповідно до чинного законодавства дана дія розглядається як адміністративне правопорушення безпеки дорожнього руху передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. В подальшому відповідач пред`явив законну вимогу до водія про пред`явлення документів, передбачених п.п. а, б,ґ п. 2.1 ПДР. Водій виконав законну вимогу відповідача, надавши всі потрібні документи для перевірки. Відповідно до ст. 279 КУпАП відповідач, як посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зазначені у ст. 222 КУпАП, в т.ч. за ст. 122 КУпАП, оголосив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 , інспектором роти № 2 взводу № 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП, лейтенантом поліції Манецькою М.П. Після оголошення про початок розгляду справи відповідач зачитав позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст.122 КУпАП, відповідачем після розгляду адміністративної справи було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 611308 від 12.03.2020 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. та оголошено її зміст. Після оголошення змісту постанови відповідач ознайомив позивача зі змістом винесеної постанови. У змісті позовної заяви позивач зазначає, що він незгідний із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу 510 грн., за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП аргументуючи це тим, що оскаржувана постанова складена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з`ясування всіх обставин справи і до дослідження доказів та порушення прав позивача і не підтверджує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим підлягає скасуванню, як незаконна. беручи до уваги дані факти, стає зрозуміло, що на момент вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, яке виразилось у стоянці в неналежному місці, що заборонено п. 15.9ж ПДР, водієм транспортного засобу ОСОБА_1 . Окремої уваги заслуговує той факт, що позивач на момент вчинення адміністративного правопорушення був ознайомлений із ПДР та усвідомлював наслідки його порушення. Факт порушення ПДР позивачем був виявлений відповідачем, який з дотриманням вимог закону та обґрунтовано прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки позивач здійснив зупинку та стоянку транспортного засобу ближче до суцільної лінії 1.1, а саме 0,6 метра, чим порушив п. 15.9Д та 15.10А,Д ПДР. Отже відповідач зафіксував факт порушення ПДР позивачем та після розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці виніс постанову на підставі фактично отриманих даних. Відтак відповідачем не порушено вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП при притягненні позивача до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови відбулося у відповідності до вимог КУпАП.

Представник позивача просила розгляд справи проводити без участі та позивача та його представника.

В судове засідання представник відповідача не з"явився, причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З постанови серії ДПО18 № 611308 від 12.03.2020 року в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota Rav 4» номерний знак НОМЕР_1 , 12.03.2020 року о 20 год. 16 хв. у м. Івано-Франківськ по вул. М.Підгірянки здійснив стоянку транспортного засобу безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим суттєво перешкоджав іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив п. 15.9 ПДР - та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с. 6).

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Пунктом 15.9 «ж» ПДР визначено, що зупинка забороняється у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився.

Відповідно до ст.14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Представником відповідача на підтвердження порушення позивачем правил дорожнього руху надано відеозапис з нагрудної камери, однак з наданого відеозапису не можливо встановити марку, номер автомобіля, місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів.

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Представником відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем правил ПДР.

Крім того, з наданого відеозапису вбачається, що відповідач Манецька М.П. роз`яснила позивачу права, визначені ст. 63 Конституції та ст. 268 КупАП. Після чого позивач висловив бажання скористатись всіма правами. Однак інспектором було проігноровано право позивача надати пояснення та оголошено про прийняття постанови та накладення на позивача штрафу в розмірі 510 гривень.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 122 КупАП.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова серії ДПО18 № 611308 від 12.03.2020 року підлягає скасуванню, а тому даний позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9 КАС України, ст. ст. 280, 288, 289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області Манецької Марини Петрівни, Управління патрульної поліцїі в Івано-Франківській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 № 611308 від 12.03.2020 року винесену інспектором взводу 1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області Манецькою Мариною Петрівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова