Справа № П/320/3/20
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2020 року № П/320/3/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Ірпінської міської ради Київської області

про визнання протиправною бездіяльність,

в с т а н о в и в:

І. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Ірпінської міської ради Київської області, в якому просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність Ірпінської міської ради Київської області щодо неприйняття рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:048:0121 по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:048:0131, по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, цільове призначення яких змінюється для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово - розважальної та ринкової інфраструктури;

-зобов`язати Ірпінську міську раду Київської області на першому пленарному засіданні, яке відбудеться після набрання рішенням суду законної сили, прийняти обґрунтоване та мотивоване рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:048:0121, по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:048:0131, по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, цільове призначення яких змінюється: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово - розважальної та ринкової інфраструктури;

-встановити судовий контроль за виконанням рішення суду зобов`язавши Ірпінську міську раду Київської області надати Київському окружному адміністративному суду звіт про виконання рішення суду протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що є власником земельних ділянок за кадастровими номерами :01:048:0121, :01:048:0131. Зазначає, що після виготовлення проектів землеустрою та їх погодження у листопаді 2018 звернулася із відповідними заявами про затвердження проектів землеустрою та зміну цільового призначення вказаних земельних ділянок. Стверджує, що протиправно не приймається рішення щодо затвердження проектів землеустрою, яке відповідно до вимог законодавства має бути прийняте протягом одного місяця після подання відповідної заяви.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач просив відмовити у задоволенні позову, оскільки питання щодо затвердження проектів землеустрою виносилися на засідання комісії Ірпінської міської ради земельних відносин, лісових та природоохоронних питань. Відповідач стверджує, що на засіданні комісії позитивно розглянуті вказані питання та рекомендувала винесення їх на сесію Ірпінської міської ради для прийняття відповідного рішення.

ІІІ. Процесуальні дії суду у справі

Ухвалою суду від 10.01.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду 24.02.2020 року відкрито адміністративне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання на 19.03.2020.

19.03.2020 належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони у судове засідання не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили.

19.03.2020 від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (вх.№9370/20).

Частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, а також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, судом вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та доказами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Суд розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 виданим Бахмацьким РВ УМВС України в Чернігівській області 09.10.1997 (а.с.72).

Згідно витягів (ідексний номер 1053127, 1056771) з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельні ділянки за кадастровими номерами :01:048:0121, :01:048:0131 та за цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1 га належать на праві власності ОСОБА_1 (а.с.7. 8).

ФОП ОСОБА_2 розроблено проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється з для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури за адресою: АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 (а.с.14-27).

Згідно довідки №01-24/3554 від 09.10.2019 виданою Ірпінською міською радою Київської області зобов`язання за договором пайової участі №136 від 20.10.2016 укладеного між комітетом Ірпінської міської ради та замовником будівництва ОСОБА_1 виконано в повному обсязі (а.с.51).

29.10.2019 ТОВ «Бюро технічної інвентаризації «Альтернатива» видано акт готовності об`єкта до експлуатації на основі проведення технічного обстеження на 72-вкартирний житловий будинок з вбудовано-прибудинковими нежитловими приміщеннями АДРЕСА_3 , код об`єкта: 1122.2 (а.с.28-29).

25.01.2019, 06.08.2019, 21.10.2019, 19.11.2019 позивач зверталася із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється з для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 до в.о. голови Ірпінської міської ради (а.с.40-43).

Відповідно до витягів з протоколу №199 засідання постійної депутатської комісії Ірпінської міської ради земельних відносин, лісових та природоохоронних питань від 11.12.2018 питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 винесено на розгляд сесії Ірпінської міської ради (а.с.163, 164).

Із матеріалів справи вбачається, що питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 виносилися на розгляд сесії Ірпінської міської ради, що підтверджується протоколами пленарних засідань від 24.01.2019, 18.06.2019, 26.09.2019, 15.11.2019, 05.12.2019, за наслідками голосування яких, вирішено «не приймати рішення» (а.с.52-61).

Листами виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області №01-18/1783 від 21.05.2019 та №01-18/2248 від 27.06.2019 наданими на запити адвоката Шевченка Н.В. повідомлено, що рішення не прийняті за відсутності необхідної кількості голосів щодо питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 , які винесені на засідання 69 сесії та 63 сесії (а.с.44, 45).

Вважаючи таку бездіяльність відповідача щодо не прийняття рішення по суті протиправною, позивач звернулася з даним позовом до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалась між сторонами, суд виходить з наступного.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями ст. 2, 4 та 19 КАС України, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Вимогами ст.144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 1 статті 71 Закону № 280/97-ВР передбачено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Згідно з вимогами ст. 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про землеустрій" від 22 травня 2003 р. №858-IV (далі - Закон № 858-IV, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Відповідно до вимог ст. 50 Закон № 858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Частиною 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної ОСОБА_3 і ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ч.3 ст.20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться:

-щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою;

-щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

VI. Оцінка суду

Із матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду даної справи є бездіяльність відповідача, що полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду її заяви протягом строку, встановленого ст. 118 Земельного кодексу України, та у спосіб, передбачений Законом України "Про місце самоврядування в Україні".

Згідно п.34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Отже, розгляд клопотання заінтересованої особи у вирішенні зазначеного питання повинно прийматись у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Разом з тим, відповідно до змісту п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частиною 1 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Згідно з ч. 2 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Частиною 3 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Наведене правове регулювання дає підстави для висновку, що рішення вважається прийнятим, якщо воно прийнято більшістю депутатів від загального складу ради.

Згідно частин 8-9 статті 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 ЗК України, норми статті 118 ЗК України не містять. Разом з цим, питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність має бути розглянуте на пленарному засіданні у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою та має бути прийняте відповідне рішення по суті питання.

Судом встановлено, що питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 неодноразово виносилися на розгляд сесії Ірпінської міської ради, що підтверджується протоколами пленарних засідань від 24.01.2019, 18.06.2019, 26.09.2019, 15.11.2019, 05.12.2019, за наслідками голосування яких, вирішено «не приймати рішення» (а.с.52-61).

Відтак, в порушення вимог статті 118 Земельного кодексу України відповідачем у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою не прийнято рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється з для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 або у відмові у їх затвердженні.

На час розгляду даної адміністративної справи в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази прийняття відповідачем рішення про затвердження проектів землеустрою гр. ОСОБА_1 або відмові у їх затвердженні.

За вказаних обставин, суд дійшов висновок про наявність протиправної бездіяльності відповідача, яка виявилася у неприйнятті рішення за результатами розгляду заяв позивача від 25.01.2019, 06.08.2019, 21.10.2019, 19.11.2019 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється з для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 .

Оскільки суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача у неприйнятті жодного рішення по суті щодо затвердження проектів землеустрою гр. ОСОБА_1 позовної вимоги про зобов`язання Ірпінську міську раду Київської області на першому пленарному засіданні, яке відбудеться після набрання рішенням суду законної сили, прийняти обґрунтоване та мотивоване рішення по суті про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:048:0121 по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:048:0131, по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, цільове призначення яких змінюється: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово - розважальної та ринкової інфраструктури суд є обґрунтованими.

Стосовно вимоги щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі ст. 382 КАС України суд зазначає, що частиною 1 ст. 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

При цьому, позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду, а отже вказана вимога є необґрунтованою.

VIII. Висновок суду

Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не спростував у ході розгляду справи, та не надав до суду належних і достатніх доказів, які спростовують твердження позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

VІІ. Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач сплатила судовий збір у розмірі 768, 40 грн., що підтверджується квитанцією №24263352 від 13.12.2019 (а.с.30).

Доказів понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, матеріали справи не містять.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінської міської ради Київської області понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 512,00 грн. (768,40#3=256*2=512).

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Ірпінської міської ради Київської області щодо неприйняття рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:048:0121 по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:048:0131, по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, цільове призначення яких змінюється для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово - розважальної та ринкової інфраструктури.

Зобов`язати Ірпінську міську раду Київської області на першому пленарному засіданні, яке відбудеться після набрання рішенням суду законної сили, прийняти обґрунтоване та мотивоване рішення по суті про затвердження/відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:048:0121, по АДРЕСА_1 області та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:048:0131, по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, цільове призначення яких змінюється: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово - розважальної та ринкової інфраструктури.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінської міської ради Київської області (, місцерозташування: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченка, 2а) судові витрати в сумі 512 (п`ятсот дванадцять ) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення: 04 травня 2020р.