Справа № 640/15700/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року м. Київ № 640/15700/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛетЛед» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів й карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення,

установив:

19.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛетЛед» (ТОВ «ЛетЛед») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби (Київська міська митниця ДФС) про:

- визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/300027/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100110/2019/00159, прийнятих Київською міською митницею ДФС 05.02.2019 за митною декларацією №UA100110/2019/114899;

- визнання протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/300051/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100110/2019/00399, прийнятих Київською міською митницею ДФС 26.02.2019 за митною декларацією №UA100110/2019/123426.

В обґрунтування заявлених вимог зазначило, що позивачем подано всі передбачені Митним кодексом України, документи, що підтверджують правомірність формування митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, проте митним органом прийняті рішення про коригування митної вартості без належного обґрунтування відмови у визнанні заявленої позивачем митної вартості.

Позивач зауважив, що витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту та витрати на завантаження оцінюваних товарів на борт судна в даному випадку не є складовими митної вартості в розумінні частини десятої статті 58 Митного кодексу України (МК України), оскільки відповідно до умов поставки FOB за правилами Інкотермс-2010 такі супутні витрати продавця включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, а тому не впливають на митну вартість товару. Довідки про транспортні витрати, видані ТОВ «Сігейт» не мають включати зазначені витрати, а включає лише витрати, понесені покупцем у зв`язку із транспортуванням товарів (тобто з порту відправлення до моменту потрапляння товарів на митну територію України), що повністю відповідає положенням МК України та умовам поставки.

Зазначення у коносаменті Bill of lading від 30.11.2018 №WOLSZSE18113196 що транспортні послуги надавались підприємством SINOOCEAN GROUP LTD не спростовує даних, зазначених у довідці про транспорті витрати від 15.01.2019 №26471 в якій зазначено, що транспортні послуги надані ТОВ «Сігейт», адже фактично ТОВ «Сігейт» на виконання взятих на себе зобов`язань перед ТОВ «ЛетЛед» залучило компанію «SINOOCEAN GROUP LTD» для доставки вантажу морським транспортом.

Позивач вважає безпідставними посилання відповідача на невідповідність наданих платіжних документів вимогам постанови Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, адже вказана постанова не може бути застосована до платіжних доручень від 08.11.2018 №19, від 14.12.2018 №38, від 13.02.2019 №77 оскільки такі платіжні документи підтверджують платежі, що здійснені не в національній, а в іноземній валюті - долари США. При цьому аналіз наданих для митного оформлення документів у сукупності повністю спростовує сумніви митного органу щодо наявності розбіжностей у таких документах.

Також позивач вважає безпідставним застосування митницею резервного методу визначення митої вартості товарів, адже відповідач у спірних рішенням підтверджує наявність у нього інформації щодо постачання в Україну ідентичних або подібних товарів у максимально наближений строк до постачання оцінюваних товарів.

Крім того, позивач зазначає про порушення відповідачем строків, передбачених для прийняття рішення про відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, що свідчить про визнання заявленої позивачем митної вартості.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.09.2019 позовну заяву ТОВ «ЛетЛед» прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження. Вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому вказав на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог ТОВ «ЛетЛед». Наголосив, що документи, подані позивачем до митного оформлення для підтвердження заявленої митної вартості товару, у повній мірі не підтверджують заявлену позивачем митну вартість та містять розбіжності.

Відповідач зазначає, що під час здійснення контролю митної вартості за митною декларацією №UA100110/2019/114899 від 04.02.2019 встановлено, що документи, подані для визначення митної вартості товару відповідно до статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1) Відповідно до пункту 3.2 поданого до митного оформлення контракту у вартість товару входить вартість на доставку, навантаження на борт судна, упаковку, маркування, митне очищення в країні експорту, оформлення сертифікату про походження товару, але разом з тим у поданому до митного оформлення інвойсі від 15.11.2018 №SYUR2-W0510-1 та Специфікації від 05.10.2018 №0510 такі числові складові не зазначено, а отже неможливо виділити числові складові вартості самого товару.

2) Відповідно до графи 20 митної декларації №UA100110/2019/114899 умовою постачання зазначено FOB - NINGBO. Відповідно до положень Інкотермс - 2010, при умовах поставки FOB, продавець повинен доставити товар до порту призначення та завантажити його на судно. Для підтвердження транспортних витрат декларантом надана довідка про транспортні витрати від 15.01.2019 №26471, яка не містить інформації вищезазначених числових складових транспортних витрат, що унеможливлює визначити вартість самого товару. Також, вказана довідка про транспортні витрати від 15.01.2019 №26471 видана ТОВ «Сігейт», проте в коносаменті Bill of landing від 30.11.2018 №WOLSZSE18113196 зазначено, що транспортні послуги надавались підприємством - «SINOOCEAN GROUP LTD». До митного оформлення договір на транспортно-експедиційне обслуговування не надано та документів про сплату транспортно-експедиційного обслуговування не надано.

3) Відповідно до інвойсу від 15.11.2018 №SYUR2-W0510-1 та Специфікації від 05.10.2018 №0510 умови оплати - 100% передоплата. У наданому платіжному документу від 14.12.2018 №38 містяться посилання на рахунок проформу та Специфікацію, але не містять посилання на Інвойс від 15.12.2018 №SYUR2-W0510-1.

4) Платіжні документи надані без дотримання вимог, визначених в Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976, яка передбачає проставляння на платіжних дорученнях дати, підпису та відбитку штампу банку.

Під час здійснення контролю митної вартості за митною декларацією №UA100110/2019/123426 від 26.02.2019 встановлено, що документи, подані для визначення митної вартості товару відповідно до статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1) Відповідно до пункту 3.2 поданого до митного оформлення контракту від 18.09.2018 №18092018 у вартість товару входить вартість на доставку, навантаження на борт судна, упаковку, маркування, мигне очищення в країні експорту, оформлення сертифікату про походження товару, але разом з тим у поданому до митного оформлення інвойсі від 11.01.2019 №SYUR2-W0711-3 та Специфікації від 07.11.2018 №0711 такі числові складові не зазначено, а отже неможливо виділити числові складові вартості самого товару.

2) Відповідно до графи 20 митної декларації №UA100110/2019/123426 умовою постачання зазначено FOB - NINGBO. Відповідно до положень Інкотермс - 2010, при умовах поставки FOB, продавець повинен доставити товар до порту призначення та завантажити його на судно. Відповідно до частини десятої статті 58 МК України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Для підтвердження таких витрат декларантом надана довідка про транспортні витрати від 14.02.2019 №27184, видана ТОВ «Сігейт». Довідка не містить інформації вищезазначених числових складових транспортних витрат, що унеможливлює визначити вартість самого товару. До митного оформлення договір на транспортно - експедиційне обслуговування не надано.

3) Відповідно до інвойсу від 11.01.2019 №SYUR2-W0711-3 та Специфікації від 07.11.2018 №0711 умови оплати - 100% передоплата. У наданих платіжних документах від 08.11.2018 №19, від 13.02.2019 №77 міститься посилання на рахунок проформу та Специфікацію, але не містить посилання на інвойс від 11.01.2019 №SYUR2-W0711-3.

4) Платіжні документи надані без дотримання вимог, визначених в Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976, яка передбачає проставляння на платіжних дорученнях дати, підпису та відбитку штампу банку.

Також відповідач зауважив, що обов`язок доведення заявленої ціни товару покладено на декларанта, а на митний орган - обов`язок доведення обґрунтованості своїх сумнівів, які у даному випадку є обґрунтованими. Саме декларант є зацікавленою особою щодо митного оформлення задекларованого ним товару, а тому він повинен доводити правильність визначення ним митної вартості всіма передбаченими законом способами та брати активну участь у проведенні процедури консультації з метою обрання підстав для застосування певного методу визначення митної вартості задекларованого ним товару. Право органів доходів і зборів упевнюватися в достовірності, точності будь-якого документа, поданого до митного оформлення, передбачено також і статтею 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди по тарифам та торгівлі 1994 року, відповідно до якої, ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання. У рішеннях про коригування митної вартості наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та застосовано резервний метод.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступне.

18.09.2018 ТОВ «ЛетЛед» укладено зовнішньоекономічний Контракт №18092018 із компанією «Taizhou Shangyuan Plastic Illumination Co., Ltd.» (Китайська Народна Республіка), як продавцем.

Відповідно до пункту 1 Контракту, продавець продав, а покупець купив освітлювальне обладнання чи інші товари, названі в подальшому «Товар», в кількості, асортименті та за цінами, згідно специфікації, що є невід`ємною частиною Контракту та оформляється при кожній окремій поставці вході виконання цього Контракту.

05.10.2018 до Контракту сторонами укладена Специфікація №0510 на постачання товару світильники електричні стельові в асортименті загальною кількістю 29642 шт. та загальною вартістю 60681,88 дол. США (асортимент, кількість та ціна за одиницю кожного виду світильників зазначені в Специфікації).

04.02.2019 за ЕМД №UA100110/2019/114899 ТОВ «ЛетЛед» заявлено до митного оформлення імпорт частини узгодженої в Специфікації №0510 до Контракту товарів за комерційним інвойсом від 15.11.2018 №SYUR2-W0510-1 загальною кількістю 13802 шт. та загальною вартістю 27875,72 дол. США (асортимент, кількість та ціна за одиницю кожного виду світильників зазначені в комерційному інвойсі), а саме:

- світильники електричні стельові: світильник пилевологозахищений світлодіодний загальною вартістю 17932,32 дол. США (Товар №1);

- світильники електричні стельові світлодіодні загальною вартістю 9943,40 дол. США (Товар №2).

Митна вартість товарів визначена декларантом за ціною договору з урахуванням витрат на транспортування.

До ЕМД №UA100110/2019/114899 ТОВ «ЛетЛед» до Київської міської митниці ДФС були додані наступні документи:

- зовнішньоекономічний Контракт від 18.09.2018 №18092018 із «Taizhou Shangyuan Plastic Illumination Co., Ltd.» - виробником товару;

- специфікація №0510 від 05.10.2018 до Контракту;

- рахунок-проформа №SYUR2-W0510 від 05.10.2018 на передплату відповідно до Специфікації;

- комерційний інвойс від 15.11.2018 №SYUR2-W0510-1;

- платіжне доручення №938 від 14.12.2018;

- сертифікат про походження товару серії ССРІТ439 №18С3326А1657/00054 від 22.12.2018;

- коносамент №WOLSZSE18113196 від 30.11.2018;

- пакувальний лист б/н від 15.11.2018;

- автотранспортна накладна (CMR) №289444/1 від 01.02.2019;

- рахунок на оплату від ТОВ «Сігейт» №208 від 14.01.2019;

- довідка ТОВ «Сігейт» про транспортно- експедиторські витрати №26471 від 15.01.2019;

- фото товарів від 15.11.2019.

05.02.2019 Київською міською митницею ДФС (Відділ контролю митної вартості УАМП та МТР) винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/300027/2 (Рішення №1) в якому митну вартість товару визначив за резервним методом у зв`язку із недостатність наданих позивачем документів для підтвердження заявленої ним митної вартості. В обґрунтування даного рішення зазначено про те, що декларантом для підтвердження заявленої митної вартості не подано достатніх документів та відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Так, у вказаному рішенні відповідач зазначає про наступне:

1) Відповідно до пункту 3.2 поданого до митного оформлення контракту у вартість товару входить вартість на доставку, навантаження на борт судна, упаковку, маркування, митне очищення в країні експорту, оформлення сертифікату про походження товару, але разом з тим у поданому до митного оформлення інвойсі від 15.11.2018 №SYUR2-W0510-1 та Специфікації від 05.10.2018 №0510 такі числові складові не зазначено, а отже неможливо виділити числові складові вартості самого товару.

2) Відповідно до графи 20 митної декларації №UA100110/2019/114899 умовою постачання зазначено FOB - NINGBO. Відповідно до положень Інкотермс - 2010, при умовах поставки FOB, продавець повинен доставити товар до порту призначення та завантажити його на судно. Для підтвердження транспортних витрат декларантом надана довідка про транспортні витрати від 15.01.2019 №26471, яка не містить інформації вищезазначених числових складових транспортних витрат, що унеможливлює визначити вартість самого товару. Також, вказана довідка про транспортні витрати від 15.01.2019 №26471 видана ТОВ «Сігейт», проте в коносаменті Bill of lading від 30.11.2018 №WOLSZSE18113196 зазначено, що транспортні послуги надавались підприємством - «SINOOCEAN GROUP LTD». До митного оформлення договір на транспортно-експедиційне обслуговування не надано та документів про сплату транспортно-експедиційного обслуговування не надано.

3) Відповідно до інвойсу від 15.11.2018 №SYUR2-W0510-1 та Специфікації від 05.10.2018 №0510 умови оплати - 100% передоплата. У наданому платіжному документу від 14.12.2018 №38 містяться посилання на Рахунок проформу та Специфікацію, але не містять посилання на Інвойс від 15.12.2018 №SYUR2-W0510-1.

4) Платіжні документи надані без дотримання вимог, визначених в Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976, яка передбачає проставляння на платіжних дорученнях дати, підпису та відбитку штампу банку.

Також 05.02.2019 відповідач сформував картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100010/2019/00159 (Картка №1), у якій повідомив про відмову у митному оформленні товарів, проведене коригування митної вартості та можливість подати нову митну декларацію.

У зв`язку з незгодою ТОВ «ЛетЛед» з прийнятим митницею Рішенням №1, товари було випущено у вільний обіг 05.02.2019 за ЕМД №UA100110/2019/115596 із сплатою ТОВ «ЛетЛед» додаткових податків і зборів у вигляді фінансової гарантії на загальну суму 65569,02 грн (12609,43 грн ввізного мита та 52959,59 грн податку на додану вартість).

23.04.2019 позивач подав до відповідача заяву вих. №23042019/1 із наданням фактичного та правового обґрунтування правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом визначення митної вартості (за ціною контракту) та наданням додаткових документів, а саме:

- договір на транспортно-експедиційне обслуговування №0334/Т-2017 від 14.11.2017;

- заявка №26471 від 20.11.2018;

- лист ТОВ «Сігейт» №3042 від 18.04.2019;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №529 від 05.02.2019;

- платіжні доручення №295 від 19.02.2019, від 14.12.2018 №38;

- виписка по рахунку банку ПАТ «КРЕДОБАНК» за 17.12.2018.

Листом вих. №4371/10/26-70-19-01 від 03.05.2019 відповідач відмовив у скасуванні Рішення №1 та визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, посилаючись на те, що перерахування грошових коштів ТОВ «ЛетЛед» за транспортно-експедиторські послуги на користь ТОВ «Сігейт» платіжним дорученням №295 від 19.02.2019 здійснено з іншого банківського рахунку, ніж зазначений в Договорі на транспортно-експедиційне обслуговування №0334/Т-2017 від 14.11.2017, що на думку митниці унеможливлює ідентифікацію факту оплати згідно даного платіжного доручення саме з вартістю доставки оцінюваного товару. Інших претензій до наданих ТОВ «ЛетЛед» додаткових документів, підстав їх неприйняття та неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості за першим методом визначення митної вартості з урахуванням додаткових документів не наведено.

Також, 07.11.2018 до Контракту сторонами була укладена Специфікація №0711 на постачання товару світильники електричні стельові в асортименті загальною кількістю 74900 шт. та загальною вартістю 129957,00 дол. США (асортимент, кількість та ціна за одиницю кожного виду світильників зазначені в Специфікації).

26.02.2019 за ЕМД №UA100110/2019/123426 ТОВ «ЛетЛед» заявлено до митного оформлення імпорт частини узгодженої в Специфікації №0711 до Контракту товарів за комерційним інвойсом від 11.01.2019 №SYUR2-W0711-3 загальною кількістю 32444 шт. та загальною вартістю 59337,20 дол. США (асортимент, кількість та ціна за одиницю кожного виду світильників зазначені в комерційному інвойсі), а саме:

- світильники електричні стельові: світильник пилевологозахищений світлодіодний загальною вартістю 31384,20 дол. США (Товар №1);

- світильники електричні стельові світлодіодні загальною вартістю 27953,00 дол. США (Товар №2).

Митна вартість товарів визначена декларантом за ціною договору з урахуванням витрат на транспортування.

До ЕМД №UA100110/2019/123426 ТОВ «ЛетЛед» до Київської міської митниці ДФС були додані наступні документи:

- зовнішньоекономічний Контракт від 18.09.2018 №18092018 із «Taizhou Shangyuan Plastic Illumination Co., Ltd.» - виробником товару;

- специфікація №90711 від 07.11.2018 до Контракту;

- рахунок-проформа №SYUR2-W0711 від 07.11.2018 на передплату відповідно до Специфікації;

- комерційний інвойс від 11.01.2019 №SYUR2-W0711-3;

- платіжні доручення №19 від 08.11.2018 та №77 від 13.02.2019;

- сертифікат про походження товару серії ССРІТ944 №19С3326А1657/00018 від 19.02.2019;

- коносамент №S від 20.01.2019;

- пакувальний лист б/н від 11.01.2019;

- автотранспортні накладні (CMR) №29249Ю/1 та №29249Ю/2 від 25.02.2019;

- рахунок на оплату від ТОВ «Сігейт» (рахунок-фактура від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг) №637 від 13.02.2019;

- довідка ТОВ «Сігейт» про транспортно-експедиторські витрати №27184 від 14.02.2019;

- фото товарів від 11.01.2019.

26.02.2019 Київською міською митницею ДФС (м/п «Столичний») винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/300051/2 (Рішення №2) в якому митну вартість товару визначив за резервним методом у зв`язку із недостатність наданих позивачем документів для підтвердження заявленої ним митної вартості. В обґрунтування даного рішення зазначено про те, що декларантом для підтвердження заявленої митної вартості не подано достатніх документів та відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Так, у вказаному рішенні відповідач зазначає про наступне:

1) Відповідно до пункту 3.2 поданого до митного оформлення контракту від 18.09.2018 №18092018 у вартість товару входить вартість на доставку, навантаження на борт судна, упаковку, маркування, мигне очищення в країні експорту, оформлення сертифікату про походження товару, але разом з тим у поданому до митного оформлення інвойсі від 11.01.2019 №SYUR2-W0711-3 та Специфікації від 07.11.2018 №0711 такі числові складові не зазначено, а отже неможливо виділити числові складові вартості самого товару.

2) Відповідно до графи 20 митної декларації №UA100110/2019/123426 умовою постачання зазначено FOB - NINGBO. Відповідно до положень Інкотермс - 2010, при умовах поставки FOB, продавець повинен доставити товар до порту призначення та завантажити його на судно. Відповідно до частини десятої статті 58 МК України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Для підтвердження таких витрат декларантом надана довідка про транспортні витрати від 14.02.2019 №27184, видана ТОВ «Сігейт». Довідка не містить інформації вищезазначених числових складових транспортних витрат, що унеможливлює визначити вартість самого товару. До митного оформлення договір на транспортно - експедиційне обслуговування не надано.

3) Відповідно до інвойсу від 11.01.2019 №SYUR2-W0711-3 та Специфікації від 07.11.2018 №0711 умови оплати - 100% передоплата. У наданих платіжних документах від 08.11.2018 №19, від 13.02.2019 №77 міститься посилання на рахунок проформу та Специфікацію, але не містить посилання на інвойс від 11.01.2019 №SYUR2-W0711-3.

4) Платіжні документи надані без дотримання вимог, визначених в Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976, яка передбачає проставляння на платіжних дорученнях дати, підпису та відбитку штампу банку.

Також 26.02.2019 відповідач сформував картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100110/2019/00399 (Картка №2), у якій повідомив про відмову у митному оформленні товарів, проведене коригування митної вартості та можливість подати нову митну декларацію.

У зв`язку з незгодою ТОВ «ЛетЛед» з прийнятим митницею Рішенням №2, товари було випущено у вільний обіг 26.02.2019 за ЕМД №UA100110/2019/123539 із сплатою ТОВ «ЛетЛед» додаткових податків і зборів у вигляді фінансової гарантії на загальну суму 78388,77 грн (15074,77 грн ввізного мита та 63314,00 грн податку на додану вартість).

15.05.2019 позивач подав до відповідача заяву вих. №15052019/2 із наданням фактичного та правового обґрунтування правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом визначення митної вартості (за ціною контракту) та наданням додаткових документів, а саме:

- договір на транспортно-експедиційне обслуговування №0334/Т-2017 від 14.11.2017;

- заявка №27184 від 14.01.2019;

- лист ТОВ «Сігейт» №3042 від 18.04.2019;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №895 від 27.02.2019;

- платіжні доручення №400 від 15.03.2019, від 08.11.2018 №19, від 13.02.2019 №77;

- виписка по рахунку банку ПАТ «КРЕДОБАНК» за 09.11.2018;

- експертний висновок №Ц-461 від 10.05.2019 Київської Торгово-промислової палати.

Листом вих. №5026/10/26-70-19-01 від 21.05.2019 відповідач відмовив у скасуванні Рішення №2 та визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, посилаючись на те, що перерахування грошових коштів ТОВ «ЛетЛед» за транспортно-експедиторські послуги на користь ТОВ «Сігейт» платіжним дорученням №400 від 15.03.2019 здійснено з іншого банківського рахунку, ніж зазначений в Договорі на транспортно- експедиційне обслуговування №0334/Т-2017 від 14.11.2017, що на думку митниці унеможливлює ідентифікацію факту оплати згідно даного платіжного доручення саме з вартістю доставки оцінюваного товару. Інших претензій до наданих ТОВ «ЛетЛед» додаткових документів, підстав їх неприйняття та неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості за першим методом визначення митної вартості з урахуванням додаткових документів не наведено.

Позивач не погоджується із вказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулювання економічних, організаційних, правових, кадрових та соціальних аспектів діяльності митної служби України визначає МК України.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 51 МК України регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно частини 1 та 2 якої митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 МК України).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частина друга статті 52 МК України).

Статтею 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті....;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню:

1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання;

2) витрати на транспортування після ввезення;

3) податки, які справляються в Україні.

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Стаття 57 МК України регулює методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, а саме:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно зі статтею 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

За приписами частин п`ятої - восьмої статті 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Відповідно до частини першої статті 60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Згідно статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Системний аналіз наведених вище норм МК України дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

Верховний Суд у постанові від 23.01.2020 у справі №804/4365/16 вказав, що митний орган повинен витребувати документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зі спірних рішення про коригування митної вартості товарів судом встановлено, що відповідач лише зазначив про наявність вказаних розбіжностей у поданих позивачем документах без зазначення конкретного переліку документів.

Визначаючись щодо обґрунтованості доводів Митниці щодо неможливості підтвердження поданими позивачем документами митної вартості товарів заявлених у ЕМД від 04.02.2019 за №UA100110/2019/114899 та від 26.02.2019 №UA100110/2019/123426, суд зважає на таке.

Щодо доводів відповідача про не підтвердження позивачем витрат на транспортування, то слід зазначати, що згідно частини десятої статті 58 МК України до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), зокрема:

- витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

- витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до граф 20 митних декларацій від 04.02.2019 за №UA100110/2019/114899 та від 26.02.2019 №UA100110/2019/123426 умовою постачання зазначено FOB - NINGBO.

Згідно положень Інкотермс -2010, при умовах поставки FOB, продавець повинен доставити товар до порту призначення та завантажити його на судно.

Відповідно до пункту 3.2 зовнішньоекономічного Контракту №18092018 із «Taizhou Shangyuan Plastic Illumination Co., Ltd.» від 18.09.2018, ціни на товар вказані у специфікаціях і включають в себе всі витрати Продавця на умовах FOB, Китай, у тому числі витрати на доставку та навантаження на борт судна, упаковку, маркування, митне очищення в країні експорту, оформлення сертифіката походження.

Аналогічні положення містяться також в Специфікаціях від 05.10.2018 №0510 та від 07.11.2018 №0711, інвойсах від 15.11.2018 №SYUR2-W0510-1 та від 11.01.2019 №SYUR2-W0711-3, рахунку-проформі від 07.11.2018 №SYUR2- W0711. Ціни зазначені в дол. США за одиницю товару (шт.) і включають в себе всі витрати Продавця на умовах FOB, Nіngbo, Китай, у тому числі витрати на доставку та навантаження на борт судна, упаковку, маркування, митне очищення в країні експорту, оформлення сертифіката походження.

Суд зауважує, що зазначені супутні витрати продавця не є складовими митної вартості в розумінні частини десятої статті 58 МК України, оскільки такі витрати включені до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті, а тому не впливають на числові значення митної вартості товарів. При цьому, умовами Контракту №18092018, правилами міжнародної торгівлі, МК України та жодним нормативно-правовим актом не встановлено обов`язку продавця окремо зазначати в рахунку (інвойсі) числові складові витрат на супутні послуги, якщо згідно з умовами поставки вони включені до ціни товару.

Таким чином, зазначення продавцем у вказаних специфікаціях та інвойсах ціни на товар, включаючи всі узгоджені сторонами та умовами поставки FOB супутні витрати продавця, без окремого зазначення в специфікації та рахунку (інвойсі) числових складових таких витрат не суперечить та повністю відповідає пункту 3.2 Контракту №18092018, обраних сторонами умовам поставки FOB за правилами Інкотермс-2010 та не може трактуватись як розбіжність в поданих документах.

На підтвердження витрат на транспортування товару, понесених безпосередньо ТОВ «ЛетЛед», до митного оформлення надані довідки про транспортні витрати від 15.01.2019 №26471 та від 14.02.2019 № 27184, видані ТОВ «Сігейт».

Відповідач зазначає, що вказані довідки не містять інформації про числові складові транспортних витрат.

Дійсно, вказані довідки містять відомості лише про витрати, понесені ТОВ «ЛетЛед» у зв`язку із транспортуванням товарів із порту відправлення до моменту потрапляння товарів на митну територію України. Водночас, відсутність у таких довідках даних про витрати витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, з урахуванням наведеного вище відповідає умовам поставки та не може свідчити про наявність недостовірних даних у таких довідках.

Вимоги про надання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, наведені в наказі Міністерства фінансів України №599 від 24.05.2012 і є альтернативними, в тому числі допускається надання рахунку-фактури або акту виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг. При цьому надання саме договору на транспортно-експедиційне обслуговування не вимагається. Позивачем такі документи надано, отже повністю виконано вимоги пункту 6 частини другої статті 53 МК України щодо надання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Доводи відповідача про те, що довідка про транспортні витрати від 15.01.2019 №26471, видана ТОВ «Сігейт», проте в коносаменті Bill of lading від 30.11.2018 №WOLSZSE18113196 зазначено, що транспортні послуги надавались підприємством - «SINOOCEAN GROUP LTD», суд не вважає необґрунтованими.

Так, встановлено, що 14.11.2017 ТОВ «ЛетЛед» укладено із ТОВ «Сігейт» договір на транспортно-експедиційне обслуговування №0334/Т-2017.

20.11.2018 сторонами до Договору була узгоджена Заявка №26471 на транспортно-експедиційне обслуговування контейнеру FSCU6313932 за маршрутом Нінгбо (Китай) - Чорноморськ - Київ.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» до виконання зобов`язань за договором транспортного експедирування експедитором можуть залучатись інші особи, у відносинах з якими експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта.

За приписами пунктів 2.2.1, 2.2.5 Договору експедитор має право укладати від свого імені договори та інші угоди з транспортними, експедиторськими та ін. організаціями для виконання своїх обов`язків за Договором. Відповідно до пункту 2.2.5 Договору експедитор має право доручити виконання Договору третій особі.

Відповідно до листа ТОВ «Сігейт», на виконання взятих на себе зобов`язань за Договором №0334/Т-2017, останнє залучило компанію «SINOOCEAN GROUP LTD» для доставки вантажу морським транспортом відповідно до укладеного між ними договору.

Відповідно до Рахунку ТОВ «Сігейт» №208 від 14.01.2019, міжнародне перевезення (морський фрахт), включено до оплати транспортно-експедиторських послуг, що відповідає Договору №0334/Т-2017, Заявці №26471, Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», і відповідно до положень МК України включено до митної вартості товару.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позивач належним чином довів склад та суму витрат на транспортування товару, а доводи відповідача у цій частині є необґрунтованими.

Посилання відповідача на те, що платіжні документи надані без дотримання вимог, визначених в Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976, яка передбачає проставляння на платіжних дорученнях дати, підпису та відбитку штампу банку, суд вважає безпідставними.

Так, згідно до пункту 1.2 вказаної Інструкції, вона встановлює загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків.

Тобто, вимоги вказаної Інструкції не поширюються на розрахунки у сфері зовнішньоекономічної діяльності, а тому не застосовуються до спірних правовідносин.

Суд враховує доводи відповідача про те, що відповідно до інвойсу від 15.11.2018 №SYUR2-W0510-1 та Специфікації від 05.10.2018 №0510 умови оплати - 100% передоплата. У наданому платіжному документу від 14.12.2018 №38 містяться посилання на рахунок проформу та Специфікацію, але не містять посилання на інвойс від 15.12.2018 №SYUR2-W0510-1. Згідно інвойсу від 11.01.2019 №SYUR2-W0711-3 та Специфікації від 07.11.2018 №0711 умови оплати - 100% передоплата. У наданих платіжних документах від 08.11.2018 №19, від 13.02.2019 №77 міститься посилання на рахунок проформу та Специфікацію, але не містить посилання на Інвойс від 11.01.2019 №SYUR2-W0711-3.

Водночас, суд не вважає вказані доводи відповідача такими, що свідчать про наявність розбіжностей у поданих позивачем документах.

Так, згідно пункту 4.1 зовнішньоекономічного Контракту №18092018 від 18.09.2018, оплата за поставлений товар здійснюється на умовах передплати або відстрочення платежу, форма оплати вказується окремо в кожній специфікації.

Відповідно до Специфікації від 05.10.2018 №0510 та від 07.11.2018 №0711, які є невід`ємною частиною Контракту №18092018, покупець повинен зробити передплату 100% до того, як вантаж надійде у порт призначення.

Аналогічні положення щодо оплати міститься в рахунках проформах від 05.10.2018 №SYUR2-W0510 та від №SYUR2-W0711, інвойсах від 15.11.2018 №SYUR2-W0510-1 та від 11.01.2019 №SYUR2-W0711-3.

Всі зазначені специфікації, рахунки проформи, інвойси містять посилання на Контракт від 18.09.2018 №18092018. Встановлено, що платежі за контрактом і рахунком-проформою здійснені до прибуття вантажу в порт призначення.

Відтак, проаналізувавши вказані платіжні документи у сукупності із іншими поданими документами, суд дійшов висновку, що такі платіжні документи відповідають умовам угод між ТОВ «ЛетЛед» та «Taizhou Shangyuan Plastic Illumination Co., Ltd.» і не містять розбіжностей з іншими документами, поданими разом з митною декларацією, наведені у них дані не викликають обґрунтованих сумнівів в їх достовірності.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 20.02.2018 за результатом розгляду справи №809/1884/16, згідно якої положення статті 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Також суд вважає обґрунтованими доводи позивача про порушення відповідачем вимог МК України при визначенні митної вартості товару.

За приписами статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу, митна вартість визначається за резервним методом у відповідності до статті 64 МК України у разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів.

За змістом оскаржуваних рішень про коригування митної вартості, відповідач використав резервний метод.

В обґрунтування неможливості застосування попередніх методів зокрема зазначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий у зв`язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з ідентичними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не може бути прийнятий у зв`язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості).

При цьому, коригуючи митну вартість товарів, у спірних рішеннях відповідач посилається на вартість товарів за іншими митними деклараціями. В своєму листі вих. №4371/10/26-70-19-01 від 03.05.2019 митниця зазначає, що за результатами порівняння рівнів заявленої митної вартості оцінюваних товарів з рівнями митної вартості ідентичних та подібних товарів відповідно до пункту 2.5 Методичних рекомендацій встановлено, що подібні товари проходили митне оформлення в митницях ДФС за рівнями митної вартості від 4,63 дол. США за кг.

Тобто, відповідач підтверджує, що мав відомості щодо постачання в Україну ідентичних або подібних товарів в максимально наближений строк до постачання оцінюваних товарів. Зазначене підтверджується також і тим, що цифрою останньої частини оскаржуваних рішень є « 2», що відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, означає, що рішення прийняте у разі спрацювання системи аналізу ризиків за напрямом митної вартості.

Також суд враховує, що у Рішенні №1 по Товару №2 митниця посилається на декларацію від 16.01.2019 №А500010/2019/887 згідно якої митна вартість товару - 4,63 дол. США за кг. Водночас, у Рішенні №2 по Товару №2 митниця посилається на декларацію від 25.02.2019 №UA125250/2019/801858 згідно якої митна вартість товару - 4,6385 дол. США за кг. При цьому, відповідач не обґрунтував взяття за основу визначення митної вартості декларації з більшою ціною.

Наведене свідчить про суперечливість та необґрунтованість висновків відповідача щодо митної вартості товарів.

У постанові від 25.02.2020 у справі №260/718/19 Верховний Суд виходив з того, що спрацювання системи управління ризиками АСАУР, є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. Верховний Суд у цій справі зауважив, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню. Крім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Отже, відомості з інформаційних систем фіскальних органів не можуть слугувати беззаперечним джерелом інформації про митну вартість конкретного товару.

Відповідно до порядку заповнення графи 33 рішення про коригування митної вартості товарів згідно Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Однак, у спірних рішеннях про коригування митної вартості крім зазначення номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів Київською міською митницею ДФС не зазначено, що порушує права декларанта на отримання повної інформації щодо підстав та порядку винесення рішення про коригування митної вартості товарів для її оскарження.

Відповідно до частини восьмої статті 55 МК України, протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Встановлено, що позивач подав до відповідача заяви від 23.04.2019 та від 15.05.2019 із наданням фактичного та правового обґрунтування правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом визначення митної вартості (за ціною контракту) та наданням додаткових документів.

Однак, листами відповідача вих. №4371/10/26-70-19-01 від 03.05.2019 та вих. №5026/10/26-70-19-01 від 21.05.2019 відповідач відмовив у скасуванні Рішення №1 та Рішення №2 та визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, посилаючись на те, що перерахування грошових коштів ТОВ «ЛетЛед» за транспортно-експедиторські послуги на користь ТОВ «Сігейт» платіжними дорученням №295 від 19.02.2019 та №400 від 15.03.2019 здійснено з іншого банківського рахунку, ніж зазначений в Договорі на транспортно-експедиційне обслуговування №0334/Т-2017 від 14.11.2017, що на думку митниці унеможливлює ідентифікацію факту оплати згідно даного платіжного доручення саме з вартістю доставки оцінюваного товару. Інших претензій до наданих ТОВ «ЛетЛед» додаткових документів, підстав їх неприйняття та неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості за першим методом визначення митної вартості з урахуванням додаткових документів не наведено.

Водночас, вказані платіжні доручення містять вірні назви та ідентифікаційні коди за ЄДРПОУ ТОВ «ЛетЛед» та ТОВ «Сігейт», суми платежів відповідають вартості транспортно-експедиторських послуг, узгоджених сторонами у відповідних заявках, які є невід`ємною частиною Договору на транспортно-експедиційне обслуговування №0334/Т-2017 від 14.11.2017, і підтверджених в рахунках на оплату.

Наведене також свідчить про суперечливість позиції відповідача.

Відповідно до частини дев`ятої статті 55 МК України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

Як зазначив позивач та підтверджується даними ПАТ «Укрпошта» з відстеження поштових відправлень, відповідь на заяву позивача від 23.04.2019 надана листом Київської міської митниці ДФС вих. №4371/10/26-70-19-01 від 03.05.2019, який був надісланий митницею на адресу «ЛетЛед» поштою лише 08.05.2019. Відповідь на заяву позивача від 15.05.2019 надана листом Київської міської митниці ДФС №5026/10/26-70-19-01 від 21.05.2019, який був надісланий митницею на адресу ТОВ «ЛетЛед» поштою лише 22.05.2019.

Отже, відповідач, протягом встановленого строку, не надіслав позивачу обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

Відповідно до частини десятої статті 55 МК України, якщо орган доходів і зборів протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку орган доходів і зборів скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

З урахуванням наведених обставин у сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем вірно визначено митну вартість товарів, у той час як є необґрунтованими: сумніви відповідача у правильності заявленої позивачем митної вартості, доводи відповідача про недостатність та наявність розбіжностей у поданих позивачем документах, висновки відповідача щодо необхідності застосування резервного методу, скоригована відповідачем митна вартість товарів.

Враховуючи вище викладене, спірні рішення Київської міської митниці ДФС про коригування заявленої митної вартості товарів від 05.02.2019 №UA100000/2019/300027/2 та від 26.02.2019 №UA100000/2019/300051/2 є протиправними і підлягають скасуванню.

Оскільки єдиною підставою для видачі спірних карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100110/2019/00159 та №UA100110/2019/00399, є протиправні рішення про визначення митної вартості товарів, відповідно, й такі картки є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем не доведено обґрунтованості оскаржуваних рішень, суд вважає, що наявні підстави для захисту прав позивача у судовому порядку шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Частинами першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню повністю, а згідно наявної у справі платіжного доручення від 09.08.2019 №436 позивачем за його подання сплачено судовий збір у розмірі 7684 грн, то вказана сума підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 242-246, 255 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛетЛед» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів й карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/300027/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100110/2019/00159, прийнятих Київською міською митницею Державної фіскальної служби 05.02.2019 за митною декларацією №UA100110/2019/114899.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/300051/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100110/2019/00399, прийнятих Київською міською митницею Державної фіскальної служби 26.02.2019 за митною декларацією №UA100110/2019/123426.

Стягнути з Київської міської митниці Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛетЛед» витрати по сплаті судового збору у розмірі 7684 (сім тисяч шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» цього ж Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛетЛед» (місцезнаходження юридичної особи: 04119, місто Київ, вулиця Деревлянська, будинок 17А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 40767896).

Відповідач - Київська міська митниця Державної фіскальної служби (місцезнаходження юридичної особи: 03124, місто Київ, бульвар Гавела Вацлава, будинок 8-А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 39422888).

Суддя О.М. Чудак