Справа № 320/5041/19
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року справа № 320/5041/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Обласної спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу Київської обласної ради обласного бюро медико-соціальної експертизи про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Обласної спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу Київської обласної ради обласного бюро медико-соціальної експертизи (далі - відповідач, Обласної спеціалізованої МСЕК Комунального закладу Київської обласної ради обласного бюро медико-соціальної експертизи), в якому позивач просить суд:

- визнати відмову Обласної спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу Київської обласної ради обласного бюро медико-соціальної експертизи у встановленні причинного зв`язку її хвороби з впливом аварії на ЧАЕС неправомірною;

- зобов`язати видати довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією із зазначенням причини її інвалідності - захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року відкрито спрощене провадження у справі №320/5041/19 без проведення судового засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Біла Церква та постійно проживає в цьому місті по теперішній час.

06 вересня 2018 року Білоцерківською міжрайонною МСЕК їй було видано довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №1038612, відповідно до якої позивач є особою з третьою групою інвалідності довічно, причина інвалідності - загальне захворювання.

Позивач пояснює, що експертним висновком від 25 січня 2019 року №1767, виданим Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України їй встановлено основний діагноз: рак шийки матки, ст. І-В, кл. гр. ІІ, Т1вN1вN1M0 (C53,0).

Згідно з Переліком хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженим Наказом Міністерства охорони здоров`я України 17 травня 1997 року №150 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України 14 червня 2012 року №441) хвороба позивачки включена до 2 групи хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Відтак, у вищевказаному документі зроблено висновок, що її захворювання пов`язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

З огляду на це, вона звернулась до Обласної спеціалізованої МСЕК Комунального закладу Київської обласної ради обласного бюро медико-соціальної експертизи для зміни причини інвалідності, яка безпосередньо пов`язана з аварією на Чорнобильській АЕС.

Водночас листом від 12 квітня 2019 року №54 відповідач відмовив у такій зміні, оскільки позивачем не надано належного посвідчення потерпілого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. У наданому позивачем посвідченні серії Д №562077 закінчився строк дії, у зв`язку з досягненням нею повноліття.

Позивач вважає відмову Обласної спеціалізованої МСЕК Комунального закладу Київської обласної ради обласного бюро медико-соціальної експертизи у невизнанні причиною її захворювання, як таке, що пов`язане з аварією на Чорнобильській АЕС, незаконною та безпідставною.

Позивач наголошує, що згідно зі статтею 12 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Так, відповідним експертним висновком МОЗ та МНС України встановлено причинний зв`язок хвороби позивача із впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

При цьому, позивач звертає увагу, що отримати посвідчення особи потерпілого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 4 категорії з 01.01.2015 відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що тратили чинність деяких законодавчих актів» вона не має можливості.

Відповідач позов не визнав та подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до пункту 16 Положення про порядок, умови та критерії встановлення груп інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317, комісія визначає ступінь втрати здоров`я, групу і час настання інвалідності та їх причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою на підставі експертного висновку, визначеного в установленому порядку МОЗ лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я, міжвідомчої експертної ради чи постанови військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання з Чорнобильською катастрофою та за наявності: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції з відміткою про перереєстрацію або посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; посвідчення потерпілої дитини серії «Д» та вкладишу до нього для потерпілих дітей з інвалідністю при досягненні ними 18 років.

Згідно з пунктом 17 цього Положення, особи, що належать до категорії постраждалих із числа тих, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї або постраждали за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, подають, крім посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції з відміткою про перереєстрацію або посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та посвідчення потерпілої дитини серії «Д» та вкладишу до нього для потерпілих дітей з інвалідністю при досягненні ними 18 років, відповідний експертний висновок уповноваженого лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я, міжвідомчої експертної ради чи постанову військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, що призвело до інвалідності, з іншими ядерними аваріями, ядерними випробуваннями або військовими навчаннями із застосуванням ядерної зброї, порушенням правил експлуатації обладнання з радіаційною речовиною, порушенням правил зберігання і поховання радіоактивних речовин.

07 лютого 2019 року позивач звернулася до Обласної спеціалізованої МСЕК Комунального закладу Київської обласної ради обласного бюро медико-соціальної експертизи із заявою про зміну причини інвалідності від 04 лютого 2019 року, до якої було долучено експертний висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії Міністерства охорони здоров`я та Міністерства надзвичайних ситуацій України від 25 січня 2019 року №1767 та копію посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 без вкладишу.

Рішенням Обласної спеціалізованої МСЕК Комунального закладу Київської обласної ради обласного бюро медико-соціальної експертизи від 15 лютого 2019 року позивачу відмовлено у визначенні ступеня втрати здоров`я, групи і часу настання інвалідності та їх причинного зв`язку з Чорнобильською катастрофою, у зв`язку із неподанням всіх необхідних документів, визначених пунктами 16, 17 Положення про порядок, умови та критерії встановлення груп інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317. Так, позивачем було подано посвідчення серії НОМЕР_1 , термін дії якого закінчився.

Відповідач наголошує, що ОСОБА_1 було повідомлено про її право на звернення до органів місцевого самоврядування для отримання належного посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551 (чинного на момент надання відповіді).

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Білоцерківським МВМ №1 ГУ МВС України в Київській області 10.10.2006 (а.с. 7-8).

Згідно свідоцтва про народження від 23 березня 1990 року серії НОМЕР_3 позивач народилася у м. Білій Церкві Київської УССР.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 01.10.2019 №6917, виданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, позивач з 06.11.1990 по 22.01.1991 проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 30.09.2019 №6888, виданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, позивач з 04.08.1992 по 25.03.2003 проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 30.09.2019 №6889, виданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, позивач з 25.03.2003 по 10.12.2013 проживала за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 30.09.2019 №6890, виданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, позивач з 10.12.2013 по теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

З матеріалів справи вбачається, що 22 січня 1998 року Київською обласною державною адміністрацією було видано позивачу посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 (термін дії якого становить до повноліття дитини) (а.с. 11).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 06 вересня 2018 року серії АВ №1038613 ОСОБА_1 довічно встановлено з 04 вересня 2018 року третю групу інвалідності та зазначено причину інвалідності - загальне захворювання (а.с. 10).

Згідно з експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 25 січня 2019 року №1767 на засіданні комісії від 22 січня 2019 року №63 ОСОБА_1 встановлено діагноз: «рак шийки матки, ст. І-В, кл. гр. ІІ, Т1вN1вN1M0 (C53,0)». Захворювання позивача пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с.16).

Судом встановлено, що 04 лютого 2019 року позивач звернулась до Обласної спеціалізованої МСЕК Комунального закладу Київської обласної ради обласного бюро медико-соціальної експертизи із заявою щодо зміни причини інвалідності.

Листом від 12 квітня 2019 року №54 відповідач повідомив позивача, що Комісія не має можливості змінити причину інвалідності, яка пов`язана з Чорнобильською катастрофою, у зв`язку з ненаданням останньою належного посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи. У наданому посвідченні серії НОМЕР_1 , виданому на її ім`я, закінчився строк дії (помітка - посвідчення діє до досягнення повноліття дитини) у зв`язку з досягненням нею повноліття.

За таких обставин для повторного звернення до Комісії для зміни причини інвалідності відповідач рекомендував позивачу звернутися відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551 до органів місцевого самоврядування для отримання належного посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 14-15).

Позивач, вважаючи протиправною відмову Обласної спеціалізованої МСЕК Комунального закладу Київської обласної ради обласного бюро медико-соціальної експертизи щодо встановлення причинного зв`язку її хвороби з впливом аварії на ЧАЕС, звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (надалі - Закон №796-ХІІ, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Порядок визначення осіб, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи врегульовано статтею 11 Закону №796-ХІІ.

Так, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу в передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу) визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону №796-XII причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Процедура проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначена Положенням про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 (далі - Положення про медико-соціальну експертизу; в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 3 Положення про медико-соціальну експертизу встановлено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Відповідно до пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу, медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Згідно з пунктом 5 Положення про медико-соціальну експертизу комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи.

Відповідно до пункту 19 Положення про медико-соціальну експертизу комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями визначені Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 (далі - Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності; в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 16 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності комісія визначає ступінь втрати здоров`я, групу і час настання інвалідності та їх причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою на підставі експертного висновку, визначеного в установленому порядку МОЗ лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я, міжвідомчої експертної ради чи постанови військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання з Чорнобильською катастрофою та за наявності: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції з відміткою про перереєстрацію або посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; посвідчення потерпілої дитини серії "Д" та вкладишу до нього для потерпілих дітей з інвалідністю при досягненні ними 18 років.

Відповідно до пункту 17 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності особи, що належать до категорії постраждалих із числа тих, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї або постраждали за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, подають, крім посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції з відміткою про перереєстрацію або посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та посвідчення потерпілої дитини серії «Д» та вкладишу до нього для потерпілих дітей-інвалідів при досягненні ними 18 років, відповідний експертний висновок уповноваженого лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я, міжвідомчої експертної ради чи постанову військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, що призвело до інвалідності, з іншими ядерними аваріями, ядерними випробуваннями або військовими навчаннями із застосуванням ядерної зброї, порушенням правил експлуатації обладнання з радіаційною речовиною, порушенням правил зберігання і поховання радіоактивних речовин.

Пунктом 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності визначено, що причинами інвалідності можуть бути: загальне захворювання; інвалідність з дитинства; нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я); професійне захворювання; поранення, контузії, каліцтва, захворювання: одержані під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язані з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, що визнані такими згідно із законодавством, в районі воєнних дій на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю у бойових діях у мирний час; одержані під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди; одержані в районах бойових дій у період Великої Вітчизняної війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період, а також під час виконання робіт, пов`язаних з розмінуванням боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни незалежно від часу їх виконання; одержані у неповнолітньому віці внаслідок воєнних дій громадянських і Великої Вітчизняної воєн та в повоєнний період; пов`язані з участю у бойових діях та перебуванням на території інших держав; пов`язані з виконанням службових обов`язків, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами; одержані внаслідок політичних репресій; пов`язані з виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків з охорони громадського порядку, боротьби із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій; одержані під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 р. за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (у Революції Гідності); захворювання: отримані під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях; пов`язані з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку.

Згідно з пунктом 1.2 Положення про систему експертизи щодо встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 30 травня 1997 року №166/129 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства надзвичайних ситуацій України від 10 жовтня 2012 року №789/1248), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 1997 року за №491/2295, складовими системи експертизи щодо встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС є експертні комісії:

для дорослих - Центральна міжвідомча експертна комісія (далі - Центральна МЕК), Донецька регіональна міжвідомча експертна комісія (далі - Донецька РМЕК) та Львівська регіональна міжвідомча експертна комісія (далі - Львівська РМЕК);

для дітей - Центральна дитяча спеціалізована лікарсько-консультативна комісія (далі - Центральна дитяча спецЛКК) та Рівненська обласна дитяча спеціалізована лікарсько-консультативна комісія (далі - Рівненська дитяча облспец ЛКК).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 подала до Обласної спеціалізованої МСЕК Комунального закладу Київської обласної ради обласного бюро медико-соціальної експертизи разом із заявою щодо зміни причини інвалідності: посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 , видане 22 січня 1998 року Київською обласною державною адміністрацією (а.с. 11); експертний висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 25 січня 2019 року №1767, відповідно до якого позивачу встановлено діагноз: «рак шийки матки, ст. І-В, кл. гр. ІІ, Т1вN1вN1M0 (C53,0)». Захворювання позивача пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с. 16).

Суд зазначає, що при встановленні причинного зв`язку хвороб з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, уповноваженими медичними комісіями при експертизі медичних справ та під час стаціонарного обстеження осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС застосовуються Перелік хвороб, при яких може бути встановлено причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та Перелік хвороб і патологічних станів, ризик виникнення яких підвищується в результаті впливу на організм дитини іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Такі разом з Інструкцією по застосуванню Переліків хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників у населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС затверджені наказом МОЗ України від 17 травня 1997 року №150, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26 вересня 1997 року за №448/2252 (далі - Інструкція №150).

Відповідно до пункту 3.7 Інструкції №150 особам, які мали статус дітей, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, до 18 років, та особам, що народилися від батьків, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи (категорії 1-3), і не отримали статусу дитини-інваліда внаслідок Чорнобильської катастрофи до досягнення 18 років, при виявленні захворювань онкологічної та онкогематологічної патології після досягнення 18 років причинний зв`язок встановлюється за наявності посвідчення серії «Д» відповідно до статті 27 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, вказаний пункт підтверджує можливість встановлення причинного зв`язку хвороби з впливом аварії на ЧАЕС після досягнення дитиною, яка належить до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, повноліття, при виявленні захворювань онкологічної патології, за наявності посвідчення серії «Д», тобто виданого особі, як дитині, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи.

За таких обставин, посилання відповідача на те, що позивачем не було надано належного посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи є безпідставним.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про протиправність відмови відповідача щодо зміни причини інвалідності позивача з «загальне захворювання» на «захворювання, пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС», а відтак, наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання відповідача видати довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією із зазначенням причини її інвалідності - захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС, суд зазначає таке.

Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 Комітету Міністрів РЄ державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням тієї обставини, що оскаржувана відмова відповідача в розглядуваній ситуації не ґрунтується на дискреційних повноваженнях, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача прийняти рішення щодо зміни причини інвалідності позивача з «загальне захворювання» на «захворювання, пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС» та визначити ступінь втрати здоров`я, групу і час настання інвалідності та її причинний зв`язок із Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до частин першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією від 12 вересня 2019 року №0.0..1 (а.с.2).

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 768,40 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Обласної спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу Київської обласної ради обласного бюро медико-соціальної експертизи щодо зміни причини інвалідності ОСОБА_1 з «загальне захворювання» на «захворювання, пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС»,

3. Зобов`язати Обласну спеціалізовану медико-соціальну експертну комісію Комунального закладу Київської обласної ради обласного бюро медико-соціальної експертизи прийняти рішення щодо зміни причини інвалідності ОСОБА_1 з «загальне захворювання» на «захворювання, пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС» та визначити ступінь втрати здоров`я, групу і час настання інвалідності та її причинний зв`язок із Чорнобильською катастрофою.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_5 ) судовий збір у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Обласної спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу Київської обласної ради обласного бюро медико-соціальної експертизи (ідентифікаційний код: 03314227; місцезнаходження: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 1).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені цим рішенням, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст рішення складено та підписано - 30.04.2020.

Суддя Кушнова А.О.