Справа № 260/515/20
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

04 травня 2020 рокум. Ужгород№ 260/515/20

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ) до Мукачівського прикордонного загону (військова частина 2142) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (89600, Закарпатська область, м. Мукачеве, вул. Недецеї, буд. 45, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
02 березня 2020 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою просять: 1) визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ - 14321676) щодо не нарахування та не виплату ОСОБА_1 (інд.код НОМЕР_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) компенсації за невикористані додаткові дні відпустки передбачені п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2014-2017 роки загальним терміном 56 календарних дні виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 20.06.2017 року; - ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_5 , код ЄДРГІОУ - 14321676) щодо не нарахування та не виплату ОСОБА_2 (інд.код НОМЕР_3 ; проживає за адресою: АДРЕСА_6 ) компенсації за невикористані додаткові дні відпустки передбачені п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2014-2018 роки загальним терміном 70 календарних дні виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 17.07.2018 року; - ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ - 14321676) щодо не нарахування та не виплату ОСОБА_3 (інд.код НОМЕР_4 ; проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) компенсації за невикористані додаткові дні відпустки передбачені п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2014-2018 роки загальним терміном 70 календарних дні виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 17.07.2018 року; - ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ - 14321676) щодо не нарахування та не виплату ОСОБА_4 (інд.код НОМЕР_5 ; проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) компенсації за невикористані додаткові дні відпустки передбачені п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016-2018 роки загальним терміном 42 календарних дні виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 02.07.2018 року; 2) зобов`язати: - ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ - 14321676) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (інд.код НОМЕР_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) грошову компенсацію за невикористані додаткові дні відпустки передбачені п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2014-2017 роки загальним терміном 56 календарних дні виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 20.06.2017 року; - ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ - 14321676) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 (інд.код НОМЕР_3 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) грошову компенсацію за невикористані додаткові дні відпустки передбачені п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2014-2018 роки загальним терміном 70 календарних дні виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 17.07.2018 року; ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина 2142) Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ - 14321676) нарахувати та виплатити ОСОБА_3 (інд.код НОМЕР_4 ; проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) грошову компенсацію за невикористані додаткові дні відпустки передбачені п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2014-2018 роки загальним терміном 70 календарних дні виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 17.07.2018 року; - ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ - 14321676) нарахувати та виплатити ОСОБА_4 (інд.код НОМЕР_5 проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) грошову компенсацію за невикористані додаткові дні відпустки передбачені п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016-2018 роки загальним терміном 42 календарних дні виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 02.07.2018 року.

16 березня 2020 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивачів обґрунтовані тим, що вони проходили військову службу за контрактом в Збройних Силах України та є учасниками бойових дій. Разом з тим, з часу отримання такого статусу і до звільнення з військової служби жодного разу передбачена законодавством додаткова відпустка йому не надавалась, а грошова компенсація за таку при звільнені виплачена не була. Вважають таку бездіяльність протиправною з огляду на чинне законодавство, оскільки відповідно до норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік є пільгою, гарантованою державою. Відповідно до п. 14 ст. 10-1 Закону у разі не використання щорічної основної та додаткової відпустки виплачується компенсація за всі невикористані дні основної та додаткової відпустки.

13 квітня 2020 року, відповідач надіслав до Закарпатського окружного адміністративного суду відзив, в якому проти задоволення позову заперечує. Вважає, що на момент звільнення позивача командування частини керувалося пунктами 17, 19 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Вказує, що аналізуючи норми чинного законодавства не підлягає грошовій компенсації в разі, якщо вона не була використана до дня звільнення. Ця відпустка не є щорічною, отже вона не переноситься на наступний рік і є такою, що не підлягає поділу на частини. Разом з тим, вказують на пропущення позивачами строку звернення до суду та безпідставним включенням періодів, після звільнення.

27 квітня 2020 року, на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, де представник вказує, що строки, передбачені статтею 122 КАС України не застосовуються, оскільки такі виплати включаються до фонду заробітної плати і є невід`ємною його частиною. Крім того, враховуючи чинне законодавство, у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби, їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ст. 16-2 Закону № 504/96-ВР та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551 XII.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проходили службу за контрактом в Збройних Силах України.

30 квітня 2015 року, ОСОБА_1 , отримав статус та посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_6 , (а.с. 16).

21 січня 2015 року, ОСОБА_2 , отримав статус та посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_7 , (а.с. 20).

01 квітня 2015 року, ОСОБА_3 , отримав статус та посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_8 , (а.с. 25).

06 липня 2016 року, ОСОБА_4 , отримав статус та посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_9 , (а.с. 29).

11 липня 2017 року, ОСОБА_1 , наказом начальника НОМЕР_10 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 173 ОС, виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 14).

01 серпня 2018 року, ОСОБА_2 , наказом начальника 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 268 ОС, виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 18).

01 серпня 2018 року, ОСОБА_3 , наказом начальника 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 268 ОС, виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 23).

01 серпня 2018 року, ОСОБА_4 , наказом начальника 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 267 ОС, виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 27).

31 січня 2020 року, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про вчинення дій щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки.

31 січня 2020 року, ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про вчинення дій щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки.

04 лютого 2020 року, відповідач надав відповідь на заяву ОСОБА_1 , де вказав, що відпустка під час особливого періоду учасникам бойових дій не передбачена. Також повідомили, що на цей час відсутній правовий механізм врегулювання питання виплати компенсації за дні невикористаної додаткової відпустки, (а.с. 17).

04 лютого 2020 року, відповідач надав відповідь на заяву ОСОБА_2 , де вказав, що відпустка під час особливого періоду учасникам бойових дій не передбачена. Також повідомили, що на цей час відсутній правовий механізм врегулювання питання виплати компенсації за дні невикористаної додаткової відпустки, (а.с. 21-22).

12 лютого 2020 року, ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою про вчинення дій щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки.

17 лютого 2020 року, відповідач надав відповідь на заяву ОСОБА_3 , де вказав, що відпустка під час особливого періоду учасникам бойових дій не передбачена. Також повідомили, що на цей час відсутній правовий механізм врегулювання питання виплати компенсації за дні невикористаної додаткової відпустки, (а.с. 26).

12 лютого 2020 року, ОСОБА_4 звернувся до відповідача із заявою про вчинення дій щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки.

17 лютого 2020 року, відповідач надав відповідь на заяву ОСОБА_4 , де вказав, що відпустка під час особливого періоду учасникам бойових дій не передбачена. Також повідомили, що на цей час відсутній правовий механізм врегулювання питання виплати компенсації за дні невикористаної додаткової відпустки, (а.с. 30).

Вважаючи дії відповідача щодо не виплати під час звільнення передбаченої нормами законодавства України грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку протиправними, з метою належного захисту порушеного права позивачі звернулися з даним адміністративним позовом до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Стосовно доводів скаржника про те, що позивачем пропущено передбачений частиною п`ятою статті 122 КАС України місячний строк звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

Так, спеціальним законодавством прямо не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення), однак за змістом пункту 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженогонаказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260,грошова компенсація виплачується за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числіза минулі роки. Отже, право на отримання таких виплат не обмежується жодним строком.

Таким чином, суд відхиляє твердження відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки стягнення сум компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій не обмежені позовною давністю. На час відпустки, яка хоча і непов`язана з виконанням службових обов`язків, за особою зберігається заробітна плата (грошове забезпечення), такі виплати включаються до фонду заробітної плати і є невід`ємною його частиною. Це ж саме стосується і компенсації при звільненні за невикористані дні відпустки.

Що стосується спірних правовідносин, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно із пунктом 12 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, яка діяла в 2014 році), учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки без збереження заробітної плати строком до двох тижнів на рік.

Згідно із пунктом 12 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, яка діє з 06.06.2015), учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Статтею 4 Закону України «Про відпустки» (далі - Закон № 504/96-ВР) передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Відповідно до статті 16-2 Закону № 504/96-ВР, учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Згідно з пунктом 8 статті 10-1 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі по тексту - Закону № 2011-ХІІ), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України «Про відпустки». Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

У разі якщо Законом України «Про відпустки» або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.

Абзацом третім пункту 14 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Відповідно до пункту 17 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ, в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів.

Згідно з пунктом 18 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ, в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин зі збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.

Указом Президента України Про часткову мобілізацію від 17 березня 2014 року №303/2014, затвердженим Законом України від 17 березня 2014 року №1126-VI, постановлено оголосити та провести часткову мобілізацію.

Таким чином, спірні правовідносини щодо отримання грошової компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки у зв`язку із звільненням позивачів виникли в особливий період.

Відповідно до пункту 19 статті 10-1 Закону 2011-ХІІ, надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, припиняється.

При цьому визначення поняття особливого періоду наведене у законах України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (далі - Закони № 3543-XII та № 1932-XII відповідно).

За визначенням статті 1 Закону № 3543-XII, особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій .

Стаття 1 Закону № 1932-XII визначає особливий період, як період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Крім того, в статті 1 Закону № 3543-XII надано визначення мобілізації та демобілізації. Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що в особливий період з моменту оголошення мобілізації припиняється надання військовослужбовцям інших видів відпусток, в тому числі додаткової соціальної відпуски. Однак Законом № 2011-XII не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані частини додаткової соціальної відпустки, право на яку позивач набув за період проходження ним військової служби.

Водночас, у разі невикористання додаткової соціальної відпуски протягом календарного року, в якому в особи виникає право на таку відпустку, додаткова соціальна відпустка переноситься на інший період, тобто особа не втрачає самого права на надану їй чинним законодавством України соціальну гарантію, яке може бути реалізовано в один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.

Отже, припинення надання військовослужбовцям додаткових відпусток (відповідно до пункту 19 статті 10-1 Закону 2011-ХІІ у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті) є тимчасовим обмеженням способу реалізації права на використання додаткової відпустки безпосередньо. Між тим, обмеження щодо одного з двох способів реалізації такого права не впливає на суть цього права, яке гарантується пунктом 12 статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пунктом 8 статті 10-1 Закону України від 20 грудня 1991 року 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтею 16-2 Закону України від 05 листопада 1996 року № 504/96-ВР «Про відпустки».

Крім того, відповідно до пункту 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Наказ № 260) у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Отже, у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону № 504/96-ВР та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-ХІІ.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у зразковій справі щодо грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку військовослужбовцям у період мобілізації у рішення від 16 травня 2019 року (справа №620/4218/18), залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом щодо виплати йому грошової компенсації за невикористані додаткові відпустки за 2014-2018 роки, а ОСОБА_4 за 2016-2018 року.

Однак, суд звертає увагу, що право на додаткову відпустку тривалістю 14 календарних днів із збереженням заробітної плати виникло у позивачів в 2015 році, після прийняття Закону України № 426-VIII від 14.05.2015, яким внесено зміни до пункту 12 статті 12 Закону № 3551-ХІІ, які набрали чинності 06.06.2015.

Стаття 12 Закону № 3551-ХІІ, до внесення до неї змін Законом України № 426-VIII від 14.05.2015, встановлювала пільгу для учасників бойових дій щодо одержання додаткової відпустки без збереження заробітної плати строком до двох тижнів на рік.

Крім того, статус учасника бойових дій надано ОСОБА_1 , 30 квітня 2015 року, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_6 , (а.с. 16), ОСОБА_2 , 21 січня 2015 року, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_7 , (а.с. 20), ОСОБА_3 , 01 квітня 2015 року, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_8 , (а.с. 25), ОСОБА_4 , 06 липня 2016 року, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_9 , (а.с. 29).

Разом з тим, ОСОБА_1 , 11 липня 2017 року, наказом начальника 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 173 ОС, виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 14).

ОСОБА_2 , 01 серпня 2018 року, наказом начальника 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 268 ОС, виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 18).

ОСОБА_3 , 01 серпня 2018 року, наказом начальника 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 268 ОС, виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 23).

ОСОБА_4 , 01 серпня 2018 року, наказом начальника 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 267 ОС, виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 27).

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , щодо виплати їм грошової компенсації за невикористані додаткові відпустки лише з 2015 року по дату виключення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, оскільки саме з 2015 року, у зв`язку з змінами у законодавстві та наданням їм статусу учасника бойових дій, вони набули право на одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів. Крім того, датою звільнення з військової служби позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є не липень 2018 року, а 01 серпня 2018 року, а щодо ОСОБА_1 11 липня 2017 року, тому в цій частині для повного та ефективного захисту прав, суд виходить за межі позовних вимог.

Відповідно до статті 9 частини 2 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, наявність правових підстав для задоволення позову частково.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору судом не вирішується, оскільки позивачі звільнені від сплати такого.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 242-246, 255 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
1. Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 11 липня 2017 року.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 11 липня 2017 року.

4. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 01 серпня 2018 року.

5. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 01 серпня 2018 року.

6. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ; проживає за адресою: АДРЕСА_3 ), за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 01 серпня 2018 року.

7. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ; проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 01 серпня 2018 року.

8. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ; проживає за адресою: АДРЕСА_4 ), за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 01 серпня 2018 року.

9. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ; проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 01 серпня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 04 травня 2020 року.

СуддяТ.В.Скраль