Справа № 161/996/20
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/996/20
Провадження № 2-а/161/127/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі

головуючої судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судових засідань Мельничук Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції України, поліцейського роти №4 ПТП в Полтавській області, сержанта поліції Пупко Сергія Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із вищевказаним позовом, який мотивує тим, що він керуючи транспортним засобом КАМАЗ 53212, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ДП «Автоскладальний завод №1» ПАТ «АК «Богдан Моторс», здійснював буксирування тролейбуса «БОГДАН» Т-70117 до місця призначення м.Харків і був зупинений на 305 км. автодороги М03 «Київ - Харків» поліцейським роти №4 батальйону ПТП у Полтавській області, сержантом поліції Пупком Сергієм Андрійовичем, про що відповідачем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДП018 № 685034 від 11.01.2020 року. Зазначеною постановою на нього, ОСОБА_1 , за адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. При постановлені оскаржуваної постанови, відповідач виходив з того, що внаслідок буксирування тролейбуса його довжина перевищувала 22 м., а саме: мала довжину 22,27 м, чим було порушено п.22.5 Правил дорожнього руху України. Оскаржувану постанову вважає протиправною, оскільки дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною другою цієї статті, є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Підставою для звільнення від відповідальності є наявність у суб`єкта правопорушення дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. При винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем не враховано той факт, що у примітці до ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено, що дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів . Крім того, визначення габаритів транспортного засобу, поліцейський проводив за допомогою лінійки-рулетки та на місці зупинення транспортного засобу, а не у відведених та належно облаштованих спеціальних сертифікованих місцях. Вищевказаний вимірювальний засіб не був сертифікованим і результати вимірювань не можна вважати належним доказом у даній справі.

Вважає, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірність складання ним постанови про адміністративне правопорушення, а саме: вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП018 № 685034 від 11.01.2020 року, винесену Пупком Сергієм Андрійовичем , поліцейським роти №4 батальйону УПП у Полтавській області, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, у вигляді штрафу, в розмірі 510 грн. за ч.1 ст. 131.1 КУпАП.

Від відповідача поліцейського роти №4 ПТП в Полтавській області, сержанта поліції Пупко Сергія Андрійовича надійшов суду відзив, який останній обґрунтовує тим, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: 11.01.2020 о 16 год. 28 хв., на автодорозі Київ - Харків - Довжанський (М0З), 395 км., керував автомобілем КАМАЗ 52212, номерний знак НОМЕР_1 , у складі із тролейбусом «Богдан» Т 70117, загальною довжиною більше 22 м., а саме: 22, 27 м, без відповідного узгодження з органами Національної поліції, чим порушив п.п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 року № 1094 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 22.5 ПДР, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів -11,5 т), здвоєні осі -16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на м.

Відповідно до п. 1.3. ПДР, учасники дорожнього руху повинні знати і неухильно виконувати ці правила.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» також передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вважає, що позивач порушив правила дорожнього руху, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримує з наведених у ньому підстав.

Відповідачі подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності , згідно з якими просили в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, та надані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно складеної поліцейським роти №4 ПТП в Полтавській області, сержантом поліції Пупко С.А. постанови від 11.01.2020 серії ДПО №685034, ОСОБА_1 , керуючи 11.01.2020 о 16 год. 28 хв. , на автодорозі Київ - Харків-Довжанський (м03), 395км, транспортним засобом КАМАЗ 53212, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ДП «Автоскладальний завод №1» ПАТ «АК «Богдан Моторс», у складі із тролейбусом «БОГДАН» Т-70117 «Богдан» Т 70117, загальною довжиною більше 22 м., а саме 22, 27 м. без відповідного узгодження з органами Національної поліції, чим порушив п.п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 року № 1094 , та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, на водія ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

Суд зауважує, що крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших доказів, пояснень, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про порушення Правил дорожнього руху відповідачем надано не було.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування. (надалі -Порядок)

В п.6 Порядку зазначено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами, тобто працівниками відповідних органів.

п.12 Порядку передбачено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального та зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

З матеріалів справи видно та не заперечується самим відповідачем, що поліцейський роти №4 ПТП в Полтавській області, сержант поліції Пупко С.А. здійснював габаритно-ваговий контроль не в місці спеціально обладнаному для здійснення габаритно-вагового контролю та не мав вимірювального обладнання, яке проходить атестацію, з подальшим пломбуванням та видачею відповідного свідоцтва уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, тобто порушив спеціальний порядок для здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Однак цих вимог поліцейським при складенні постанови не було дотримано. Також не було дотримано і положень ст. 252 КУпАП, згідно якої орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Будь-які інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та вину позивача у вчиненні правопорушення, в матеріалах справи відсутні. Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України належними та допустимими доказами не довів правомірності прийнятого ним рішення.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови від 11.01.2020 серії ДПО18 №685034 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 77, 242-246, 255, 286 КАС України, ч. 1 ст. 132-1, ст.ст. 251, 252, 245, 283, 293 КпАП України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 11.01.2020 серії ДПО18 №685034, складену інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Пупко Сергієм Андрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 510,00 грн. (п`ятсот десять гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду

шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , 1980 року народження, адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції України, адреса: вул.Європейська, 164, м.Полтава, 36008.

Відповідач: поліцейський роти №4 ПТП в Полтавській області, сержант поліції Пупко Сергій Андрійович, адреса: вул. Кременчуцька, 2В, м.Полтава, 36008.

Суддя Івасюта Л.В.