Справа № 802/1194/17-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

04 травня 2020 р. Справа № 802/1194/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.10.2017 року, адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю. включити дані про поточний рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №980-051-000238203 від 12.05.2016 року. В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто із Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю., за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 640 грн.

Постановою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду від 31.01.2020 року касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" задоволено частково. Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 09.08.2017р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суд від 02.10.2017р. в частині позовних вимог про скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" про визнання нікчемним переказу коштів (транзакція), здійсненого ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016р. в сумі 17069,42 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-051-000238203 від 12.05.2016р.» на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 - скасовано, а провадження у справі в цій частині закрито. В решті постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 09.08.2017р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суд від 02.10.2017р. залишено без змін.

04.03.2020 року позивачем подано клопотання про встановлення судового контролю за виконанням постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 09.08.2017 року, в частині повернення судового збору.

Ухвалою суду від 10.03.2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 09.08.2017 року задоволено. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю. подати в 30-денний строк з дня отримання цієї ухвали звіт про виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 09.08.2017 року у справі №802/1194/17-а, в частині стягнення судового збору.

17.04.2020 року відповідачем подано пояснення, в яких останній вказує на відсутність законних підстав для надання звіту про виконання постанови суду від 09.08.2017 року, оскільки Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не отримує бюджетних асигнувань.

Ухвалою суду від 21.04.2020 року, за ініціативою суду, вирішено розглянути питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи 04.05.2020 року.

У судове засідання 04.05.2020 року сторони не з`явились, про дату, час та місце його проведення повідомлялись завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Разом із тим, в матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи без її участі.

Відповідно до частини другої статті 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у порядку письмового провадження. При цьому, згідно з частиною 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Визначаючись щодо наявності підстав для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно положень статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Конвенції, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

При цьому, відповідно до положень статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст здійснення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого КАС України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів щодо реалізації рішення в разі неможливості його виконання в раніше встановлений спосіб. Тобто, фактично здійснюється заміна одного заходу примусового виконання іншим.

Під порядком виконання рішення слід розуміти законодавчу послідовність і зміст виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Водночас, суд, змінюючи або встановлюючи порядок чи спосіб виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

За вимогами статті 246 КАС України рішення суду мають бути чіткими і однозначними, процедура їх виконання має відрізнятись також однозначністю, тому рішення суду має виконувати в безспірному порядку і відповідно до вимог Закону. Відповідні зміни у виконанні рішення мають обумовлюватись обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим.

Зазначена правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 21.08.2018 року по справі № 803/3805/15.

Отже, під встановленням способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, встановлених раніше. Суд, за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити або встановити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту.

Як зазначалось вище, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.10.2017 року, стягнуто із Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю., за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 640 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 24.10.2019 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №802/1194/17-а про стягнення із Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 640 грн.

18.11.2019 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бахрушиним А.М., на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання.

При цьому, державний виконавець зазначив, що згідно п. 2 Постанови № 845 про затвердження "Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" від 03.08.2011 року, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Водночас, як вказує відповідач, відповідно до листа-відповіді Державної казначейської служби України від 29.09.2016 року №8-08/450-16374 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не отримує бюджетні асигнування. Крім того, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" також не отримує бюджетних асигнувань, а відтак, у відповідача відсутні законні підстави для виконання постанови суду від 09.08.2017 року.

Згідно відомостей Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів судом встановлено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" станом на 01.04.2020 року не зареєстровані як одержувачі бюджетних коштів (https://www.treasury.gov.ua/ua/kaznachejstvo-informuye/yedinij-reyestr-rozporyadnikiv-ta-oderzhuvachiv-byudzhetnih-koshtiv).

Відповідно до п.1.2 Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 22.12.2011 року №1691, Єдиний реєстр розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів (далі - Єдиний реєстр) - автоматизована система збирання, накопичення, обліку та надання інформації про розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами відповідача про неможливість виконання рішення суду у встановлений спосіб, та доходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав для зміни способу виконання рішення суду, з огляду на наступне.

Згідно п. 17. ч.1 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Водночас, пункт 1 частини 3 статті 16 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" працівники Фонду під час виконання покладених на Фонд функцій перебувають під захистом закону: працівники Фонду не несуть відповідальність за будь-які дії або бездіяльність, якщо вони діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Позови, подані проти працівників Фонду, вважаються позовами, поданими проти Фонду.

Таким чином, оскільки позови, подані проти працівників Фонду, вважаються позовами, поданими проти Фонду, та враховуючи неможливості виконання рішення суду у встановлений рішенням суду спосіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зміни способу виконання рішення суду шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 сплаченого при зверненні до суду судового збору в сумі 640 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 378 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Змінити спосіб виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 09.08.2017 року у адміністративній справі №802/1194/17-а шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 сплаченого при зверненні до суду судового збору в сумі 640 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала виготовлена 04.05.2020 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович