Справа № 711/763/20
Суддя: Демчик Р. В.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/763/20
Номер провадження2-а/711/35/20
РІШЕННЯ
28 квітня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
Головуючого судді Демчика Р.В.
при секретарі Бузун Л.В.,
за участі: представника відповідача Котух М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Черкаси, поліцейського роти №2 батальйону 1 УПП в м. Черкаси капрала поліції Подольського Богдана Сергійовича про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
До Придніпровського районного суду м. Черкаси звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Управління патрульної поліції в м. Черкаси, поліцейського роти №2 батальйону 1 УПП в м. Черкаси капрала поліції Подольського Богдана Сергійовича про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. В заяві вказує, що 21.01.2020 близько 08год. 20хв. позивач керував власним автомобілем ЗАЗ-Таврія із причепом по вул. Чигиринська в м. Черкаси. В той день він перевозив металобрухт із власного гаража. На вимогу працівників поліції він зупинився і до його автомобілю підійшов працівник поліції та не представляючись почав звинувачувати його у тому, що позивач нібито вкрав металобрухт. В ході розмови відповідач ОСОБА_2 в грубій формі звертався до позивача та нецензурно висловлювався в його бік. Після цього почав вимагати документи на автомобіль та страховий поліс, проте він відмовився надавати такі документи. Внаслідок чого, поліцейським було складено постанову ЕАК № 2002895 від 21.01.2020р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом з причепом в якому була технічна несправність при цьому не мав при собі полісу ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ПДР.
Позивач вважає дії відповідача протиправними, а дану постанову такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступні обставини.
Так, позивач вказує, що відповідач ОСОБА_2 не мав права вимагати в нього пред`явлення полісу ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів, оскільки законом чітко передбачені випадки, коли інспектор може перевірити наявність у водія полісу, а саме при складанні протоколів щодо порушення правил дорожнього руху та оформленні матеріалів ДТП. Вважає, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно нього не складався, як і не здійснювалося оформлення ДТП, то така вимога інспектора була не законною, а тому він відмовився її виконати. А відтак вважає, що в даному випадку в його діях відсутній склад (ознаки) адміністративного правопорушення, який передбачений ч.1 ст. 126 КУпАП.
Крім того, позивач вважає, що під час складання постанови інспектором було допущено порушення норм діючого законодавства, а саме те, що до оскаржуваної постанови інспектором не додано жодного доказу на підтвердження факту технічної несправності його транспортного засобу. Окремо звернув увагу суду, що інспектором не складалося ніякої постанови з цього приводу. Також вказав, що інспектором не було допитано свідка ОСОБА_3 , не дивлячись на його присутність під час складання постанови.
Таким чином, вважає, що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень таким, що не відповідає вимогам законодавства, а тому звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 04 лютого 2020 року дана позовна заява прийнята та відкрите провадження та призначена до розгляду у судове засідання. Надано сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
17.02.2020р. відповідачем УПП в Черкаській області Департаменту ПП, на адресу суду надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що 21.01.2020 о 08год. 28хв. відповідач ОСОБА_2 ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку шляхом патрулювання на службовому автомобілі та виконував службові обов`язки відповідно повноважень передбачених ЗУ «Про Національну поліцію». У цей час відповідач ОСОБА_2 став свідком того, як позивач керував автомобілем ЗАЗ 110206, д.р.н. НОМЕР_1 в м. Черкаси по вул. Чигиринська, 61 з причепом, в якому були ознаки технічної несправності та причіп був навантажений не закріпленим металобрухтом невідомого походження. Зупинивши, відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зазначений автомобіль, інспектор згідно із ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» звертаючись до позивача, який був за кермом автомобіля, представився (назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання), згідно ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» проінформував про вищезазначене порушення ПДР. Надалі, інспектор згідно п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР оголосив законні вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - поліс ОСЦПВ). Проте позивач повідомив, що не буде пред`являти поліс ОСЦПВ, оскільки, на його думку, дана вимога є незаконною. Інспектор роз`яснив позивачу, що такі дії є порушенням ПДР, а саме п. 2.1., за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП. Після встановлення особи, відповідач ОСОБА_2 , згідно вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням ст. 280 КУпАП та ч. 2 ст. 36 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснив позивачеві права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Під час розгляду справи позивач не визнавав факт вчинення ним правопорушення та надав усні пояснення стосовно цього. Жодних заяв та/або клопотань від позивача під час розгляду справи не надходило. Розглянувши справу, відповідач ОСОБА_2 відповідно до ст. 258 КУпАП з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ч.2 ст. 36 КУпАП, ст. 251 КУпАП, ст. 252 КУпАП виніс постанову серії ЕАК №2002895 за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно позивача та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. Надалі відповідач ОСОБА_2 згідно ст. 285 КУпАП ознайомив позивача із змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення та вручив йому копію постанови. Також, позивачу було роз`яснено зміст ст. ст. 307, 308 КУпАП, щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП, щодо порядку оскарження постанови.
Позивач та його представник адвокат Заволокін О.О. в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Причину неявки суду не повідомили.
Відповідач Подольський Б.С. в судове засідання також не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив.
В судовому засіданні представник відповідача УПП в м. Черкаси Департаменту патрульної поліції, Котух М.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини викладені у відзиві.
Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Судом встановлено, що постановою серії ЕАК № 2002895 від 21.01.2020, винесеною інспектором роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області капітаном поліції Подольським Б.С., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КУпАП, у вигляді штрафу 425 грн.
Даною постановою зазначено, що водій ОСОБА_1 21.01.2020 о 08:28 в м. Черкаси по вул. Чигиринська, 61 керував автомобілем ЗАЗ 110206 (д.н.з. НОМЕР_2 ) з причепом, в якому була технічна несправність при цьому не мав при собі поліс ОСЦПВ, чим порушив п.п. 2.1 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Зазначене рішення суб`єкта владних повноважень наразі є предметом оскарження.
Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).
«Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті121, статтями121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті122, частиною першою статті123, статтею124-1, статтями125,126, частинами першою, другою і третьою статті127, статтями128,129, статтею132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.
Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
В частині 2 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 зазначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене частинами першою, другою і третьою статті 122 виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Рішенням Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що «притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних вище випадках фактично відбувається у скороченому провадженні, "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

За умовами «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі», що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що інспектором патрульної поліції в межах правового кола і не порушуючи норм процесуального права було прийнято рішення стосовно винесення відносно позивача постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

В адміністративному позові позивач зазначає, що інспектор на той момент не мав права вимагати пред`явлення ним полісу ОСЦПВ, який, зі слів позивача, був у нього при собі, але він відмовився його пред`являти, посилаючись на законодавство України, зокрема через те, що відносно нього не складено протокол про адміністративну відповідальність та/або не здійснено оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпунктом "ґ" п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно із пунктом 2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 не заперечує факт непред`явлення страхового поліса для перевірки на вимогу працівника поліції, зазначене також вбачається із змісту його адміністративного позову.

Разом з тим, відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс. Сама по собі наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не спростовує факту адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає, зокрема, у непред`явленні відповідного договору на вимогу працівників поліції.

Зазначене узгоджується з правовою позицією відносно подібних справ, викладеною в Постанові Верховного Суду від 25.09.2019 р. по справі№127/19283/17, №686/15383/17 від 13.03.2019 р. та Постанові по справі №465/6677/16-а від 21.11.2018 р..

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а дії відповідача з приводу притягнення позивача до адміністративної відповідальності правомірними та приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.8-10, 241-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Черкаси, поліцейського роти №2 батальйону 1 УПП в м. Черкаси капрала поліції Подольського Богдана Сергійовича про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий: Р. В. Демчик