Справа № 400/2967/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/2967/19
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі ГУ ПФУ в Миколаївській області), в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо неврахування при перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 10% посадового окладу, премії в розмірі 35% від посадового окладу;

- визнати протиправними дії щодо виплати пенсії з урахуванням 50% суми підвищення пенсії у 2018 році та 75% у 2019 році;

- зобов`язати провести перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року, виходячи в розмірі 50% від грошового забезпечення, а саме від: посадового окладу в розмірі 4930,00 грн.; окладу за військове звання в розмірі 1270,00 грн.; процентної надбавки за вислугу років (45%) в розмірі 2790,00 грн.; надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 10% посадового окладу; премії в розмірі 35% посадового окладу та здійснити виплату донарахованих сум з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що з 2009 року йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 01 січня 1992 року №2262-XII (далі Закон №2262) з урахуванням вище перелічених додаткових видів грошового забезпечення.

Втім, при перерахунку його пенсії з 01 січня 2018 року, на підставі постанов Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року та №103 від 21 лютого 2018 року, відповідач протиправно не включив усі складові грошового забезпечення, які повинні враховуватися при перерахунку пенсії, та виплачує лише 50% підвищення пенсії, що суперечить діючому законодавству.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що Пенсійний фонд діяв у відповідності до вимог чинного законодавства та правомірно не врахував додаткові види грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії позивачу. Вказав, що поетапна виплата підвищеної пенсії також проводилася відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі, скаржник, провівши правовий аналіз Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015 р. №4-рп/2015, Закону №2262-ХІІ, дійшов висновку, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

На думку скаржника, для врегулювання спірних правовідносин, у цьому адміністративному спорі, сторони повинні керуватися вимогами Конституції України та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058), а також Законом №2262.

В апеляційній скарзі позивач стверджує, що базовим законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії є Закон №1058. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі є Закон №2262-ХІІ, який відповідно до преамбули має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців, як вважає скаржник, є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії.

З огляду на те, що положення ст. 63 Закону №2262 встановлюють підстави для перерахунку пенсії та перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що враховуються для перерахунку, а також обов`язок їх перераховувати, у тому числі, і у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, скаржник вважає, що Пенсійний фонд діяв не на підставі, та не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Апеляційна скарга побудована на рішеннях Європейського суду з прав людини «Суханов та Ільченко проти України», «Будченко проти України», «Тлімменос проти Греції», та ін.

Так, відповідно до вказаних рішень, невиплата належного розміру пенсії є втручанням у право на мирне володіння майном. На думку скаржника, є підстави стверджувати про наявність «законних сподівань» щодо отримання пенсії з урахуванням 100% донарахованих сум підвищення, оскільки право на перерахунок пенсії виникло відповідно до Закону з 01 січня 2018 року.

До того ж, скаржник звертає увагу апеляційного суду на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12.11.2019 р. у справі №826/3858/18 про те, що до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України. Суд касаційної інстанції відзначив, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Міститься у вказаних правових висновках і теза про відсутність у Кабінету Міністрів України права здійснювати розстрочку виплати перерахованої пенсії.

У відзиві на апеляцію ГУ ПФУ в Миколаївській області вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

З 27.10.2009 р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує з пенсію відповідно до Закону №2262 за вислугу років.

Відповідно до ст. 13 Закону №2262 при призначенні пенсії (в редакції чинній на момент її призначення) її розмір розрахований - 50% загального розміру грошового забезпечення.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» був проведений перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року з урахуванням окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення з військової служби.

Зазначені складові грошового забезпечення були підвищені згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Не ввійшли до складових, з яких проводився перерахунок пенсії, складові, що враховувалися при призначенні пенсії, зокрема:

- надбавка за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50%;

- надбавка за роботу з таємними документами в розмірі 10% посадового окладу;

- премії в розмірі 35% посадового окладу.

За клопотанням позивача, ухвалою суду апеляційної інстанції від 18.02.2020 р. провадження у даній справі, яка була визнана судом як типова, було зупинено на підставі п.9 ч.1 ст.236 КАС України до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.

Ухвалою від 13.04.2020 р., апеляційний суд поновив провадження у зв`язку з набранням рішення Верховного суду у зразковій справі.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

У пункті 21 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України наведено дефініцію та ознаки типової адміністративної справи.

Так, дана норма встановлює, що типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

В провадженні Верховного Суду перебувала зразкова справа №240/6263/18, яка мала ознаки типових справ, а саме:

позивач: особа, звільнена з військової служби, яка отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

відповідач: територіальний орган Пенсійного фонду України, на пенсійному обліку якого перебуває позивач;

предмет спору: бездіяльність відповідача щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року з урахуванням у складі грошового забезпечення для обчислення пенсії середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення.

Справа, яка є предметом розгляду також відноситься до типових справ, оскільки заявлені в ній вимоги співпадають з вищевикладеними.

У зразковій справі 13.03.2019 р. Верховний Суд прийняв рішення, яке набрало законної сили 19.02.2020 р. на підставі постанови Великої Палати Верховного Суду.

Верховний Суд як суд першої інстанції у своєму рішенні вказав, що зроблені ним висновки в цій зразковій справі підлягають застосуванню в адміністративних справах щодо звернення до суду осіб, звільнених з військової служби, які отримують пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, з адміністративними позовами до територіальних органів ПФУ, на пенсійному обліку яких перебувають позивачі, з позовними вимогами про:

визнання протиправною бездіяльності щодо перерахунку та виплати пенсії з 01 січня 2018 року з урахуванням у складі грошового забезпечення для обчислення пенсії середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення;

зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2018 року з урахуванням у складі грошового забезпечення для обчислення пенсії середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до ч.3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Рішення Верховного Суду, за результатами розгляду зразкової справи №240/6263/18 містить такі висновки.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII (у редакції Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі Закон №1774-VIII)) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Частинами другою та третьою статті 51 Закону № 2262-XII передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, затверджений Постановою № 45.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103, пунктом 1 якої зобов`язав перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-XII до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із цим Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.

Відповідно до пункту 7 Постанови № 103 Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству інфраструктури, Міністерству юстиції, Державній службі з надзвичайних ситуацій, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній фіскальній службі, Національній гвардії, Управлінню державної охорони після набрання чинності цією постановою приписано забезпечити оформлення та подання до органів ПФУ довідок про розміри грошового забезпечення, визначені в пункті 1 цієї постанови, відповідно до Порядку № 45.

Також Постановою № 103 було внесено ряд змін до Порядку № 45, зокрема:

- пункт 5 викладено в новій редакції;

- додаток 2 викладено в новій редакції, відповідно до якої відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Згідно з положеннями пунктів 1 - 5 Порядку № 45 зі змінами, внесеними згідно з Постановою № 103 (тут і далі - у редакції, чинній на час перерахунку пенсії позивача), пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із цим Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

ПФУ після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління ПФУ) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи). Головні управління ПФУ у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФУ. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-XII. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 позов ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7, про визнання постанови протиправною та нечинною в частині задовольнив: визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 до Порядку № 45; зобов`язав Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним і нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.

Відповідно до частини другої статті 255 КАС України рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року набрало законної сили 05 березня 2019 року.

Велика Палата Верховного Суду переглядаючи в апеляційному порядку рішення Верховного Суду у зразковій справі зазначила, що є правильним висновок Суду про те, що скасування в судовому порядку пунктів 1, 2 Постанови № 103 не впливає на результат розгляду цієї зразкової справи по суті, оскільки алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, передбачений у Постанові № 45, не змінився у зв`язку з прийняттям Постанови № 103.

Порядок № 45 в редакції до внесення змін Постановою № 103 також передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готували для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подавали їх головним управлінням ПФУ. Головні управління ПФУ здійснювали перерахунок пенсії на підставі довідок, що надійшли від обласних військових комісаріатів, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку. Форму довідки, в тому числі складові грошового забезпечення, наведено в додатку 2 до Порядку № 45. Відповідач має право перевіряти правильність складення довідок щодо формального змісту, однак правом самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, відповідач не має.

При цьому, апеляційна інстанція підкреслила, що суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що предметом цього спору є правильність перерахунку пенсії відповідачем - ГУ ПФУ в Житомирській області. Питання врахування у складі грошового забезпечення середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення могло би бути предметом спору про визнання протиправними дій Житомирського ОВК щодо складення довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача без урахування середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення та не може бути розглянуто в межах цієї адміністративної справи.

Як зазначив суд апеляційної інстанції, перевірка правильності складення довідки передбачена не з метою оцінки форми самої довідки, а з метою визначення її відповідності вимогам Конституції та законів України. Якщо ж при перевірці відповідачем правильності наданої уповноваженим органом довідки буде встановлена її невідповідність вимогам законів України, відповідач має право вимагати від уповноваженого органу усунення такої невідповідності.

Ураховуючи викладені правові висновки зразкової справи, слід визнати необґрунтованими вимоги позивача про обов`язок Пенсійного фонду здійснити йому з 01.01.2018 р. з урахуванням середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення.

Колегія суддів, аналізуючи доводи скаржника про порушення ГУ ПФУ в Миколаївській області його прав у зв`язку з перерахунком пенсії з урахуванням тільки трьох складових, встановила, що відсутні будь - які пояснення з його боку про те, яким чином повинен діяти відповідач у даній справі, якщо у довідці про складові грошового забезпечення для перерахунку пенсії відсутні дані про середньомісячні суми додаткових видів грошового забезпечення.

До складу позовних вимог ОСОБА_1 також входить вимога про виплату перерахованої пенсії з урахуванням середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення з 01.01.2018 р. у розмірі 100%.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вказаної вимоги, виходив з положень пункту 2 Постанови №103 (чинний на момент спірних правовідносин), яким пропонувалося поетапна виплата пенсії.

Досліджуючи довід апелянта про те, що судовим рішенням у справі № 826/3858/18 встановлено відсутність повноважень Кабінету Міністрів України встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати, колегія суддів встановила таке.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Відповідно до ч.2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

06.08.2019 р. Верховний Суд прийняв рішення у зразковій справі 160/3586/19, де висловив таку правову позицію.

Висновки Верховного Суду у цій зразковій справі підлягають застосуванню в адміністративних справах щодо звернення осіб, звільнених з військової служби, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» до суду з адміністративними позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України, на обліку яких перебувають позивачі, з позовними вимогами щодо визнання протиправними дій відповідачів щодо зменшення розміру пенсії позивачів за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Отже, у даній справі Верховний Суд встановив, що саме з 05 березня 2019 року, тобто з моменту набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, пенсія підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.

З огляду на викладене, є правильним висновок суду першої інстанції про відмову позивачу у задоволенні вимоги про виплату перерахованої пенсії з 01.01.2018 р. у 100 відсотковому розмірі.

Таким чином, ураховуючи те, що висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Частина 5 ст. 291 КАС України унормовує, що рішення суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду типової справи може бути оскаржено в касаційному порядку виключно з таких підстав:

1) суд першої та (або) апеляційної інстанції при вирішенні типової справи не визнав її типовою справою та (або) не врахував правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи;

2) справа, в якій судом першої та (або) апеляційної інстанції ухвалено рішення з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, не відповідає ознакам типової справи.

Керуючись статтями: 291, 308, 311, 316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 291 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 05.05.2020 року.