Справа № 640/19616/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

30 квітня 2020 року м. Київ№ 640/19616/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до проГоловного управління Національної поліції в Київській області визнання протиправним та скасування висновку

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд) звернувся ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі також - відповідач, ГУНП в Київській області), в якому просив визнати протиправним і скасувати висновок службового розслідування, проведеного за фактом повідомлення про затримання поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Фастівського ВП Васильківського ВП ГУПН в Київській області сержанта поліції ОСОБА_5 в частині встановлення порушень службової дисципліни старшим дільничним інспектором поліції сектора превенції Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП України в Київській області ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18.10.2019 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач заначив, що оскаржуваним висновком службового розслідування безпідставно встановлено порушення ним службової дисципліни, яке полягає в тому, що він неналежним чином контролював підлеглих поліцейських, не провів службове розслідування у зв`язку з передачею бланка суворої звітності іншій особі та не списав бланк суворої звітності. Згідно з доводами позивача у нього в підпорядкуванні немає підлеглих та жодних порушень службової дисципліни він не вчиняв.

Крім того, службове розслідування проведене з порушенням установленої законодавством процедури, оскільки з наказом про призначення службового розслідування, з матеріалами службового розслідування та його висновками позивача в установленому порядку не ознайомлено. Жодних письмових пояснень від нього ніхто не відбирав. З правами поліцейського під час проведення службового розслідування позивача не ознайомлено.

Такі дії відповідача призвели до порушення гарантованого Конституцією України права позивача на вільний доступ до інформації про себе (стаття 32), права на працю та захист від незаконного звільнення (стаття 43), права знати свої права (стаття 57), права на професійну допомогу (стаття 59).

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в її задоволенні, стверджуючи про належним чином проведене службове розслідування, в ході якого встановлено порушення позивачем службової дисципліни.

Позивач у відповіді на відзив частково повторив свої доводи щодо протиправності дій відповідача, викладені в позовній заяві. Водночас додатково зазначив, що службове розслідування, за результатами проведення якого встановлено порушення ним службової дисципліни, призначалося та проводилося стосовно іншої особи. Звернув увагу на неналежне оформлення відповідачем відзиву на позовну заяву, в якому не зазначено ідентифікаційний код відповідача, і до якого не надано копію довіреності на підтвердження повноважень особи, яка його склала, представляти інтереси відповідача. До того ж копії документів, додані до відзиву, не засвідчені належним чином, тому не є доказами і не повинні братися судом до уваги при вирішенні справи.

Як вбачається з матеріалів справи позивач проходить службу у Фастівському відділі Васильківського відділу Головного управління Національної поліції України в Київській області на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції у званні майора поліції.

Наказом ГУ НП в Київській області від 04.10.2019 №2181 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування за інформацією щодо затримання поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області сержанта поліції ОСОБА_5 , для проведення якого створено відповідну дисциплінарну комісію.

Підставою для призначення службового розслідування стало надходження до ГУ НП в Київській області 03.10.2019 з Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області інформації про затримання поліцейського сектору реагування патрульних поліції №4 Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області сержанта поліції ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0001171, внесеного до ЄРДР 20.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України.

За результатами цього службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування від 07.10.2019, затверджений начальником ГУ НП в Київській області полковником поліції Небитовим А., в якому, поміж іншого, зафіксовано низку порушень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, вчинених поліцейськими Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області.

Так, зокрема, встановлено, що 27.04.2019 інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 Фастівського відділення поліції Васильківського ВП ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції Діренком А.І. стосовно гр. ОСОБА_4 винесено постанову серії БР №781274 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 1224 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу, тоді як відповідно до законодавства України за вчинення зазначеного правопорушення рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності приймається судом. У зв`язку з викладеним відносно ОСОБА_4 за вчинення вказаного правопорушення складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №082349 та у подальшому направлено його до Фастівського районного суду.

Відповідно до Журналу видачі бланків протоколів про адміністративні правопорушення, бланків постанов по справах про адміністративні правопорушення та бланків протоколів про адміністративні затримання, постанову серії БР №781274 отримував у 2017 році старший дільничний офіцер поліції сектору превенції Фастівського відділення поліції Васильківського ВП ГУНП в Київській області майор поліції ОСОБА_1

На прохання членів дисциплінарної комісії ОСОБА_1 вказану постанову не надав, щодо передачі бланка суворої звітності іншій особі та несписання такого бланку нічого не пояснив.

На виконання вимог пункту 3 розділу ХVІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, бланк постанови серії БР №781274 на час проведення службового розслідування списаний не був, службове розслідування з цього приводу не проводилося.

Як зазначено у висновку службового розслідування, згідно з пунктом 1.9 функціональних обов`язків старших дільничних офіцерів поліції Фастівського відділення поліції, затверджених 15.01.2019, з якими ознайомлений ОСОБА_1 , старший дільничний офіцер поліції безпосередньо відповідає за стан дисципліни і законності серед дільничних офіцерів поліції.

Згідно з висновком службового розслідування з вищевказаними функціональними обов`язками також були ознайомлені старший дільничний офіцер поліції сектору превенції Фастівського відділення поліції Васильківського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції Хоменко М.М та колишній старший дільничний офіцер поліції сектору превенції Фастівського відділення поліції Васильківського ВП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_6

На підставі наведених обставин дисциплінарна комісія дійшла висновку про недотримання ОСОБА_1 службової дисципліни, що є порушенням статті 3 , пункту 1 статті 8, пункту 3 статті 11, підпунктів 1, 2 та 3 пункту 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статей 1, 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пункту 3 розділу XIV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

У зв`язку з викладеними порушенням пунктом 3 наказу ГУ НП України в Київській області від 08.10.2019 №2197 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції

Не погоджуючись із таким висновком службового розслідування, що привело до прийняття відповідачем наказу про його звільнення зі служби в поліції, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Однак, за висновком суду, провадження в указаній справі підлягає закриттю відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Такий висновок суду обґрунтовується наступним.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію».

За змістом частини першої статті 8 та частини третьої статті 11 названого Закону поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Пунктами 1, 2, 3 частини першою статті 18 цього Закону визначено основні права поліцейського, відповідно до яких поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

«Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Згідно з приписами частин першої та другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, поміж іншого, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Відповідно до приписів пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (частина перша статті 12 Дисциплінарного статуту).

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (частина перша статті 13 Дисциплінарного статуту).

Згідно з частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Таким чином, невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності, в тому числі у виді звільнення зі служби в поліції.

Наявність чи відсутність в діях поліцейського складу дисциплінарного проступку встановлюється за результатами проведеного службового розслідування.

Так, відповідно до частин першої-п`ятої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Аналогічного змісту положення щодо службового розслідування містяться в Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893), затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, яким визначено процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Так, згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо) (пункт 4 розділу ІІ Порядку №893).

Розділом VI Порядку №893 визначено порядок оформлення матеріалів службового розслідування.

Так, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу (пункт 1 розділу VI).

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VI).

Як встановлено судом вище, на підставі наказу ГУ НП в Київській області від 04.10.2019 №2181 «Про призначення службового розслідування» відповідною дисциплінарною комісією проведено службове розслідування за фактом затримання поліцейського СРПП №4 Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області сержанта поліції ОСОБА_5 , результати якого оформлено висновком службового розслідування від 07.10.2019. Вказаний висновок, поміж іншого, містить обставини щодо вчинення позивачем порушень службової дисципліни та рекомендацію про його звільнення у зв`язку з виявленими порушеннями. На підставі цього висновку службового розслідування ГУ НП України в Київській області прийнято наказ від 08.10.2019 №2197 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», пунктом 3 якого до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів).

Рішення суб`єкта владних повноважень у контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування (пункт 18 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

За частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктами 1 та 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За змістом частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Водночас право на судове оскарження не є абсолютним, наявність лише формальної або процедурної помилки, без врахування рішення, яке має для суб`єкта конкретні юридичні наслідки, не є підставою для звернення до суду.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту, юридичної природи обставин у справі та реалізації суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах владних управлінських функцій.

Визначальним для розуміння спору як адміністративно-правового є не тільки участь суб`єкта владних повноважень, але й характер відповідного спору та його наслідки для суб`єкта спірних правовідносин. Спір набуває ознак публічно-правового за умов здійснення органом публічної влади та /або їх посадовими особами у цих відносинах владних управлінських функцій.

Однак, оскаржуваний позивачем висновок службового розслідування лише фіксує певні обставини та не є остаточним документом, що зобов`язує до вчинення будь-яких дій. Висновок службового розслідування не породжує певних правових наслідків, його результати не мають обов`язкового характеру для позивача, а є лише передумовою для прийняття уповноваженим суб`єктом владних повноважень відповідного рішення.

Висновок службового розслідування не є документом, який містить норми права загальної або індивідуальної дії. Він не створює нових правових норм, не доповнює та не змінює чинне законодавство і не має обов`язкового характеру для суб`єкта по відношенню до якого він винесений. Питання правомірності та обґрунтованості висновку службового розслідування є предметом оцінки судом у разі оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятих на його реалізацію.

Таким чином, оскаржуваний висновок не має обов`язкового характеру і не набуває статусу рішення суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовна вимога про скасування цього акта не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 05.04.2019 в справі №817/3305/15.

Такої ж позиції дотримується і Верховний Суд в постанові від 02.10.2019 у справі №821/2137/15-а.

Тлумачення поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» наведено у правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 22.03.2018 у справі №800/559/17, від 03.04.2018 у справі № 9901/152/18 та від 30.05.2018 у справі № 9901/497/18.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» необхідно розуміти в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

За наведених обставин, а також з огляду на те, що висновок службового розслідування не створює безпосередньо для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків, спір щодо його оскарження не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому провадження у справі підлягає закриттю.

При цьому доцільно зауважити, що з метою захисту свого права на працю у зв`язку з прийняттям ГУ НП в Київській області наказу про його звільнення за результатами вищевказаного службового розслідування, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом ГУ НП в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів від 08.10.2019 №2197, від 18.10.2019 №550о/с, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.10.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №640/20284/19, розгляд якої станом на час винесення судом рішення у даній справі триває.

Саме в межах адміністративної справи №640/20284/19 підлягає оцінці судом правомірність проведення ГУ НП в Київській області проведення службового розслідування та висновок службового розслідування, складений за результатами його проведення, з яким в частині, що його стосується, не погоджується позивач.

Ураховуючи викладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним і скасування висновку службового розслідування, проведеного за фактом повідомлення про затримання поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Фастівського ВП Васильківського ВП ГУПН в Київській області сержанта поліції ОСОБА_5 в частині встановлення порушень службової дисципліни старшим дільничним інспектором поліції сектора превенції Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП України в Київській області ОСОБА_1 .

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та строк, визначені статтями 294-297 цього Кодексу.

Суддя Т.І. Шейко