Справа № 340/539/20
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Кропивницький справа № 340/539/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Тір Транс Авто" (проспект Інженерів, 11-а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25014, код ЄДРПОУ - 41838027)
до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області (вул. Автолюбителів, 2, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25031)
провизнання протиправною та скасування постанови від 28.01.2019 року №134827, -
В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тір Транс Авто" звернулось до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 28.01.2019 року №134827 Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у оскаржуваній постанові про застосування адміністративно господарського штрафу вказано невірну дату складення, невірний номер транспортного засобу та невірне прізвище водія, що проходив перевірку. Вважає, що належним способом відновлення порушеного права має бути скасування постанови №134827 від 28.01.2019 року.

Представник відповідачів скористався своїм правом на надання письмового відзиву до суду, в якому висловив свою позицію щодо вищевказаних позовних вимог, які не визнаються у повному обсязі, наголошено на правомірності дій відповідача та вказано, що штраф застосовано за вчинення порушення вимог Закону України «Про автомобільний транспорт».

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін (а.с.7).

Вказана ухвала надіслана учасникам справи за правилами визначеними КАС України, та ними отримана, що посвідчується відповідними повідомленнями про вручення судової кореспонденції (а.с.8-11).

04.03.2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.50-59).

31.03.2020 року позивачем подано до суду заяву про зміну-доповнення підстави адміністративного позову з долученими до неї додатковими письмовими доказами (а.с.13-18).

Інших заяв чи клопотань учасниками справи до суду не подано.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважав можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням зібраних доказів, судом встановлені наступні обставини.

Судом встановлено, що транспортний засіб ДАФ державний номер НОМЕР_1 тимчасово зареєстрований за ТОВ "Тір Транс Авто", що підтверджується долученою до матеріалів справи копією тимчасового реєстраційного талону (а.с.29).

18.12.2019 року посадовими особами управління Укртрансбезпеки в Одеській області на ділянці автодороги М-05 (км 210+450 м), відповідно до направлення на перевірку від 16.12.2019 року проведено перевірку транспортного засобу марки ДАФ, номерний знак НОМЕР_1 .

За результатами перевірки складено акт №178739, яким зафіксовано, що водій для здійснення контролю додержання режиму робочого часу та відпочинку, не надав державним інспекторам особисту картку водія та роздруківку даних роботи тахографу, чим порушено вимоги статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.21).

Водій транспортного засобу ОСОБА_1 від підпису даного акту відмовився, що зафіксовано у відповідній графі даного акту.

Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області сформовано та направлено поштовим зв`язком повідомлення, яким позивача викликалось на 28.01.2020 до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с.20).

Згідно долучених до матеріалів справи копій фіскального чеку та трекінгу поштового відправлення, повідомлення про розгляд справи отримано уповноваженою особою позивача 22.01.2020 року (а.с.22-23).

28.01.2020 року за результатами розгляду порушення автотранспортного законодавства за актом №178739 від 18.12.2019 року складеного під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, було винесено постанову №134827 про застосування до ТОВ "Тір Тран Авто" адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700,00 грн., за допущене порушення (надання послуг перевезення вантажів, без оформлення особистої картки водія ОСОБА_1 ) передбачене статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та Наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010 року (а.с.5, 19).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо проведеної перевірки, вважаючи постанову винесену за результатами такої перевірки протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом, за захистом порушеного, на його думку, права.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про транспорт", нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, організації безпеки руху тощо, є обов`язковими для власників транспорту.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про автомобільний транспорт", з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

В розумінні вказаної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем незалежно від протяжності маршрутів та інших обставин.

Положеннями ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено перелік обов`язкових документів на підставі яких виконуються вантажні перевезення, для водія юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України.

Суд зазначає, що визначений положеннями ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" перелік документів не є вичерпним.

Відповідно до п. 2.5. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385, тахографи підлягають перевірці, яку здійснюють перевірочні лабораторії відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Згідно п. 2.6. Інструкції № 385, тахографи перевіряються та адаптуються до транспортного засобу пунктами сервісу тахографів періодично кожні два роки, а також в разі установлення або заміни тахографа, ремонту тахографа, зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу, якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, що може вплинути на роботу тахографа.

За результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу пункт сервісу тахографів оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу (п. 2.7. Інструкції № 385). В разі позитивних результатів перевірки та адаптації тахографа пункт сервісу тахографів маркує транспортний засіб та опломбовує тахограф і його складові чітким відбитком тавра.

Відповідно до п.п.3.3 Інструкції № 385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

Підпунктом 3.5 Інструкції № 385 визначено, що перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про перевірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.

Згідно п.п. 3.6 Інструкції № 385, перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:

наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;

строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

У відповідності до п. 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 р. № 340 (далі - Положення), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

При цьому п.6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010 року, передбачено, що водій, який керує транспортним засобом не обладнаним тахографом, веде індивідуальну контрольну книгу згідно додатку 3.

Згідно з визначенням Положення тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на ТЗ для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ.

Іншим способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування.

Суд зазначає, що нормами чинного законодавства передбачено виключний випадок, коли водій веде індивідуальну контрольну книгу водія - в разі якщо транспортний засіб не обладнано тахографом.

Водночас, як вбачається з акту перевірки, транспортний засіб позивача обладнаний тахографом, відповідно до чинного законодавства України, у зв`язку з чим, позивач зобов`язаний забезпечувати належну експлуатацію тахографу, а водій повинен мати при собі заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР.

З 20.12.2010 набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР) підписаної у Женеві 1 липня 1970 р. в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

З огляду на викладене, наявні підстави вважати, що водії мають надавати інспектору для контролю реєстраційні листки за поточний тиждень та попередні 28 календарних днів, тобто і+28 тахограм.

Згідно змісту акту перевірки, під час рейдової перевірки водій (позивач) не надавав реєстраційний листок режиму праці та відпочинку водія - тахокарту за поточний день.

Водночас, суд зауважує, що в ході судового розгляду позивачем не було надано до суду належних тахокарт на підтвердження відсутності правопорушення.

Також, позивач не був позбавлений можливості подати відповідні докази на підтвердження відсутності правопорушення безпосередньо відповідачу, так як був заздалегідь обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення (а.с.20, 221-23).

Враховуючи викладене, наявні підстави вважати про наявність у водія обов`язку надати при перевірці відповідному державному органу тахокарти у визначеній кількості, а транспортного підприємства забезпечити їх наявність у такого водія. Таким чином, Управлінням Укртрансбезпеки у Кіроовградській області правомірно було винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № 134827 від 28.01.2020 за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та Наказу МТЗУ №385 24.06.2010 року у відношенні позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1700 грн).

Разом з тим, суд наголошує, що у відповідності до п.а ч.1 ст.10 Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті (ратифікованої Україною у 2008 році) компетентні власті чи органи в кожній країні передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її зміст і спосіб її заповнення водіями.

Згідно ч.3 ст.10 даної Конвенції традиційні засоби контролю, зазначені в пунктах 1 та 2 цієї статті, якщо це потрібно для деяких категорій транспорту, заміняються або доповнюються, наскільки це можливо, сучасними засобами, такими, наприклад, як тахографи згідно з правилами установленими компетентними властями чи органами в кожній країні.

З аналізу зазначеного судом вбачається, що приписи п.а ч.1 ст.10 вказаної Конвенції є універсальними для будь - якого транспортного засобу, на якому використовується наймана праця водія.

В той же час, ведення тахографу передбачене для деяких категорій транспорту, в тому числі таких, протяжність маршруту яких становить понад 50 км.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що оскільки відповідачем в ході перевірки встановлено факт здійснення водієм перевезень на ТЗ, який належить позивачу, без оформлення індивідуальної контрольної книжки водія, то оскаржувана постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт є правомірною та не підлягає скасуванню.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19.03.2020 року №823/1199/17 (провадження №К/9901/2300/18).

Щодо зазначення в оскаржуваній постанові про застосування адміністративно господарського штрафу невідповідної дати складення, невірного номеру транспортного засобу та прізвища водія, що проходив перевірку суд доходить висновку, що питання оформлення постанови та її датування є формальними підставами, та не є безумовними для скасування спірного рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

За таких обставин, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

VI. Судові витрати.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 287, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Тір Транс Авто" (проспект Інженерів, 11-а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25014, код ЄДРПОУ - 41838027) до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області (вул. Автолюбителів, 2, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25031) про визнання протиправною та скасування постанови від 28.01.2019 року №134827 відмовити

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. ст. 255, 295 КАС України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня отримання його копії.

Згідно до пп.15.5 п.1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Процесуальні строки, визначені рішенням суду застосовуються з урахуванням п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 27 квітня 2020 року.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. Жук