Справа № 200/671/20-а
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 р. Справа№200/671/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Аканова О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59, ) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (місцезнаходження: 84313, Донецька область, м.Краматорськ, бул.Машинобудівників, 32, ), третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна» (0214, м.Київ, Дарницький район, просп. Петра Григоренка, буд.43) про визнання протиправною та скасування постанови від 20.12.2019 №ВП 60627480 про накладення штрафу у розмірі 5100грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26.11.2019 року до ГУ ДПС у Донецькій області від відділу примусового виконання управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надійшла постанова від 18.11.2019 №ВП 60627480 про відкриття виконавчого провадження. 26.12.2019 до ГУ ДПС у Донецькій області від відділу примусового виконання управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надійшла постанова від 20.12.2019 №ВП 60627480 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення у справі №826/11739/17. Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з 18.11.2019 проводиться примусове виконання виконавчого листа №826/11739/17, виданого 02.07.2018 Окружним адміністративним судом міста Києва про зобов`язання ГУ ДПС у Донецькій області підготувати та подати висновок відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів про повернення надмірно сплачених грошових зобов`язань з орендної плати за земельну ділянку у розмірі 1807834,54 грн. товариству з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна». Вважають постанову про накладення штрафу протиправною, та просили її скасувати.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що на виконанні відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебував виконавчий лист №826/11739/17, виданий Донецьким окружним адміністративним судом. 18.11.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа. Постанову боржником отримано 28.11.2019 року. 18.12.2019 на адресу відділу надійшов лист від боржника, в якому зазначено, що стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників здійснюється відповідно до ст.24 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2011 №845. Інших пояснень надано не було. Станом на 20.12.2019 боржником вимог виконавчого листа не виконано. Документів, підтверджуючих виконання рішення суду або причин невиконання, до відділу не надано. Надані пояснення неможливо застосувати до виконавчого документа, що перебуває на виконанні, оскільки він стосується зобов`язання боржника вчинити певні дії. 20.12.2019 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. та надано новий строк для виконання (десять робочих днів). Зазначену постанову боржником отримано 26.12.2019 року. Станом на 22.01.2020 боржником вимог виконавчого листа не виконано. Документів, підтверджуючих виконання рішення суду або причин невиконання до відділу не надано. Зазначили щодо пропущено позивачем строків звернення до суду, оскільки постанову про накладення штрафу отримано боржником 26.12.2019, тобто останнім днем подачі позову був 06.01.2020року. Питання щодо поновлення строків в адміністративному позові не ставилось, в зв`язку з чим просили залишити позов без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення з позовною заявою до суду.

Третя особа до суду надані пояснення по справі, в яких зазначено, що судовим рішенням у справі №826/11739/17 встановлено, що положення Закону 1989, на який посилається податковий орган, оскаржуючи накладення на нього штрафу за невиконання рішення суду, не застосовні до правовідносин у справі. Тобто заборона на повернення коштів не поширюється на заяви товариства про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань, оскільки такі заяви подані до набрання чинності відповідним Законом №1989. Судовим рішенням прямо встановлено, що податковий орган зобов`язаний скласти та направити висновок до казначейства, а отже із врахуванням обов`язковості виконання рішення суду, яке набрало законної сили положення Закону 1989 не можуть перешкоджати його виконанню. Зазначили, про те, що незважаючи на наявність обов`язкового для виконання судового рішення із 14.06.2018 року та відсутність будь-яких законодавчих заборон (навіть якщо припускати їх вплив на судове рішення) з 05.06.2019 року станом на дату подання пояснень товариством коштів так і не отримано. Крім того зазначили, що застосування такого заходу реагування як накладення штрафу є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження. Вказали на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Вважають, що відсутні підстави для скасування постанови про накладення штрафу на податковий орган за невиконання судового рішення.

Щодо клопотання позивача про залишення позовної без розгляду в зв`язку з пропущенням позивачем строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з ч.1, 7 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Оскаржувана податковим органом постанова про накладення штрафу отримала боржником 26.12.2019 року.

Останнім днем закінчення строку подання адміністративного позову на зазначену постанову є 06.01.2020 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23 жовтня 2019 №995-р «Про перенесення робочих днів у 2020 році» встановлено, що з метою забезпечення раціонального використання робочого часу і створення сприятливих умов для святкування у 2020 році 7 січня Різдва Христового рекомендувати керівникам підприємств, установ та організацій (крім органів Пенсійного фонду України, Українського державного підприємства поштового зв`язку Укрпошта, Державної казначейської служби та банківських установ) для працівників, яким установлено п`ятиденний робочий тиждень із двома вихідними днями в суботу та неділю, перенести у 2020 році в порядку та на умовах, визначених законодавством, робочий день із понеділка 6 січня на суботу 11 січня.

Таким чином, оскільки 06 січня 2020 року був неробочим днем, а 07 січня 2020 року був святковим днем, то останнім днем строку звернення позивача до суду з вищевказаним позовом є перший після нього робочий день 08 січня 2020 року.

Згідно відбитку штемпеля «Укрпошта» на конверті, в якому було надіслано позовну заяву, датою її відправлення є 08 січня 2020 року.

Тому суд вважає, що позивачем не пропущено встановлений законом строк звернення до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання на 20 лютого 2020 року о 12:30 год.

Ухвалою суду від 20 лютого 2020 року залучено в якості третьої особи товариство з обмеженою відповідальністю Метро Кеш Енд Кері Україна, замінено відповідача по справі, розгляд справи почато спочатку, призначено судове засідання по справі на 02 березня 2020 року об 11:30 год.

Ухвалою суду від 02 березня 2020 року зупинено провадження у справі до 31.03.2020 року об 11:30 год.

Ухвалою суду від 31 березня 2020 року відкладено розгляд справи на 30.04.2020 року о 12:00 год. (з урахуванням клопотання позивача та обставин захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19).

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 02 липня 2018 видано виконавчий лист за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2018 по справі № 826/11739/17, яким зобов`язано Маріупольську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області підготувати та подати висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 322 077,27 грн., а також надміру сплачених грошових зобов`язань з орендної плати за земельну ділянку в розмірі 1 807 834,54 грн. на поточний рахунок товариства з обмеженою відповідальністю "Метро Кеш Енд Кері Україна" для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Судове рішення набрало законної сили 14 червня 2018 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року у справі замінено боржника у виконавчих листах замінено боржника - Маріупольську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій у виконавчих листах Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2018 року №826/11739/17 та від 24 липня 2019 року №826/11739/17 на боржника - Головне управління ДПС у Донецькій області (ідентифікаційний код 43142826, місцезнаходження: 87500, місто Маріуполь, вулиця Італійська, будинок 59).

18.11.2019 у виконавчому провадженні ВП №60627480 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Балдинюком М.Ю. відкрито виконавче провадження ВП №60627480 про примусове виконання вищезазначеного виконавчого листа. Надано строк на виконання рішення строку 10 робочих днів.

18.11.2019 року за вих. №21773/21772 постанову про відкриття виконавчого провадження надіслано Головному управлінню ДПС у Донецькій області та ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна».

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення постанова отримана ГУ ДПС у Донецькій області 28.11.2019 року.

Листом Головного управління ДПС у Донецькій області повідомлено, що стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників здійснюється відповідно ст.24 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2011 №845.

20.12.2019 року у виконавчому провадженні ВП №60627480 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Балдинюком М.Ю. винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальністю за умисне невиконання рішення.

20.12.2019 року за вих. №23487/021-401 постанову про накладення штрафу надіслано Головному управлінню ДПС у Донецькій області.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення постанова отримана ГУ ДПС у Донецькій області 26.12.2019 року.

22.01.2019 року у виконавчому провадженні ВП №60627480 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Балдинюком М.Ю. винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 10 200 грн. за повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальністю за умисне невиконання рішення.

22.01.2020 року за вих. №5503 постанову про накладення штрафу надіслано Головному управлінню ДПС у Донецькій області.

22.01.2020 року Центральному відділу поліції Національної поліції в Донецькій області за вих. №5541 надіслано подання державного виконавця у порядку ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», ст.382 КК України, в якому ставиться про вирішення питання про притягнення посадових осіб Головного управління ДПС у Донецькій області до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ст.382 Кримінального кодексу України.

22.01.2020 року у виконавчому провадженні ВП №60627480 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Балдинюком М.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, спірним питанням цієї справи є правомірність винесення постанови про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП № 60627480 від 20.12.2019 року, яка винесена відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у зв`язку із невиконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2018 у справі № 826/11739/17.

Умови та порядок примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) визначаються Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року №1404 (далі по тексту - Закон №1404).

Статтею 1 Закону №1404 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404 примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною 1 статті 18 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Приписами частини 1 статті 28 Закону № 1404 визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст. 63 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Приписами ст. 75 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

За невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

За наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (стаття 76 Закону України Про виконавче провадження).

Отже, обов`язковою складовою притягнення боржника або його повноважної особи законодавець встановлює вину цієї особи, а саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними в розумінні наведених норм статті 75 Закону України Про виконавче провадження можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Частиною першою статті 13 Закону України Про виконавче провадження визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої та другої статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Частиною 3 статті 18 Закону 1404 визначені права виконавця під час здійснення виконавчого провадження, зокрема: державний виконавець проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Частиною 4 статті 18 Закону Про виконавче провадження передбачено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5 яка розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII "Про виконавче провадження", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, визначено наступне.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами (пункт 6 Інструкції).

Відповідно до пункту 9 Інструкції вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії.

У вимозі виконавця обов`язково зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім`я та по батькові державного виконавця або прізвище, ім`я та по батькові приватного виконавця; дата відкриття та номер виконавчого провадження; реквізити виконавчого документа; строк виконання; наслідки невиконання (пункт 12 Інструкції).

Відповідно до пункту 8 Інструкції, акт це документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції.

Суд зазначає, що Законом № 1404 передбачено, що державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, проводить перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та приймає відповідне рішення в рамках виконавчого провадження.

Передумовою для прийняття постанови про накладення штрафу є проведення перевірки виконавчого провадження, щодо виконання рішення боржником, суд зазначає, що державний виконавець повинен пересвідчитись чи отримав боржник постанову про відкриття виконавчого провадження, чи сплив строк визначений на виконання рішення боржником визначений постановою про відкриття виконавчого провадження а також пересвідчитись у поважності причин у разі невиконання рішення боржником. За результатами чого державний виконавець складає вимогу про виконання боржником виконавчого документа з визначенням строку виконання рішення а також складає акт в якому зазначаються суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції.

Суд зазначає, що державним виконавцем постанову про накладення штрафу надіслані боржнику у встановлені законом строки і отримані боржником згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

З наведених положень статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" випливає, що накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому, чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення, потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення. Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року в справі № 821/1568/16.

Отже, державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Поважними в розумінні Закону України "Про виконавче провадження" можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення. Аналогічна позиція висловлена постановою Верховного Суду від 07.03.2018 року у справі №127/3770/17.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем не виконаний виконавчий лист №826/11711/17.

Жодних документів на виконання виконавчого документа позивачем не надано до суду.

Доводи позивача про відсутність його вини та умислу на навмисне невиконання рішення суду, не знайшли свого підтвердження у даній справі через відсутність будь-яких доказів спроби такого виконання.

Також, суд не приймає і доводи позивача щодо відсутності підстав повернення на поточний рахунок платника податку нарахованих та сплачених за період проведення антитерористичної операції сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до статті 266 Податкового кодексу України за об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення, та/або території проведення антитерористичної операції, оскільки це питання не є предметом розгляду в дані справі.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59, ) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (місцезнаходження: 84313, Донецька область, м.Краматорськ, бул.Машинобудівників, 32, ), третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна» (0214, м.Київ, Дарницький район, просп. Петра Григоренка, буд.43) про визнання протиправною та скасування постанови від 20.12.2019 №ВП 60627480 про накладення штрафу у розмірі 5100грн. відмовити.

Рішення складене в повному обсязі та підписано 30.04.2020 року.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду з урахуванням внесених до КАС України змін згідно з Законом України від 29 березня 2020 року № 3275 про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019). Даний строк продовжується на строк дії такого карантину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.О. Аканов