Справа № 181/308/20
Суддя: Літвінова Л. Ф.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 181/308/20

Провадження № 2-а/181/10/20

"29" квітня 2020 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Літвінової Л.Ф.,

з участю секретаря судового засідання Макогон І.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Межова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до дільничного офіцера поліції Межівського відділення поліції Синельниківського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Дуба Миколи Юрійовича, третя особа: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2020 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до дільничного офіцера поліції Межівського відділення поліції Синельниківського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Дуба Миколи Юрійовича, третя особа: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Обгрунтовуючи адміністративний позов ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень за порушення ч.2 ст.126 КУпАП. У постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що 04 квітня 2020 року ОСОБА_1 приблизно о 00.50 годині в смт.Межова керував мопедом марки «Дельта» без посвідчення водія. Позивач вказує на те, що 04 квітня 2020 року він приблизно о 23.00 годині знаходився біля домоволодіння його бабусі ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 . В цей час до нього на патрульному авто під`їхали працівники поліції, які повідомили, що позивач керував транспортним засобом та вимагали він нього посвідчення водія. ОСОБА_1 зауважує, що пояснював працівникам поліції про те, що він ніяким транспортним засобом не керує, тому незаконні вимоги не зобов`язаний виконувати. Втім, працівники поліції проігнорувавши пояснення позивача із застосуванням фізичної сили та спеціальних засобів провели особистий обшук останнього без складання будь-якого процесуального документу, а згодом на службовому авто ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

06 квітня 2020 року після виклику позивача до Межівського ВП відповідач

Дуб М.Ю. у службовому кабінеті склад постанову, якою притягнув позивача до відповідальності по ч.2 ст.126 КУпАП та наклав адміністративне стягнення.

ОСОБА_1 наголошує на тому, що відповідачем не було надано жодного доказу вчинення адміністративного правопорушення, не зазначено відомостей про фіксування події нагрудною камерою поліцейського, як того вимагає положення ст.283 КУпАП, пояснення позивача були проігноровані. Зазначені вище обставини свідчать про відсутність достатніх, належних доказів причетності позивача до скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, відповідачем не обґрунтовано правомірність прийнятого рішення, яке приймалось з порушенням ряду процесуальних норм.

З огляду на наявність безлічі процесуальних порушень з боку відповідача, не дотриманням останнім ряду вимог, передбачених положеннями КУпАП, а також відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення останній вважає, що постанову по справі про адміністративне правопорушення слід скасувати, а провадження у справі закрити.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надано заяви про розгляд справи без їх участі. На задоволенні позовних вимог наполягають.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлений. Заяв про розгляд справи за його відсутність, або відзив у встановлений судом строк, не надано.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, надано суду пояснення по справі, де вказує про необґрунтованість заявлених позивачем вимог. Стосовно складеної постанови, то вважають її законною та складено відповідно до норм діючого законодавства. Просять у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі та розглянути справу без присутності представника ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до ч.2 ст. 175 КАС України, у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У зв`язку з неявкою сторін, згідно ст.ст.229, ч.3 ст. 193 КАС України, суд розглядає справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження; фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Згідно постанови серії БАА №730282 від 04 квітня 2020 року, винесеної ДОП СП Межівського ВП СВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Дубом М.Ю., на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 510 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, за те, що 04 квітня 2020 року ОСОБА_1 приблизно о 00.50 годині в смт.Межова керував мопедом марки «Дельта» без посвідчення водія.

Абзацом 2 пункту 10 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції серед іншого передбачено, місце вчинення адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що посадова особа органу поліції, яка винесла постанову місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначила лише населений пункт смт.Межова, при цьому не вказавши більш точного та повного місця вчинення правопорушення (провулок, вулиця, квартал, проспект, набережна, узвіз).

Крім цього з доданої позивачем копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі не містить посилання на порушення ПДР, а також відсутній підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності про отримання нею копії постанови. При цьому в іншій копії постанови, яку надано органом поліції на вимогу суду міститься посилання на п.2.1а ПДР та мається підпис про отримання постанови. Таким чином суд ставиться критично до витребуваного судом процесуального документу, оскільки виникають сумніви, щодо правильного складання матеріали справи про адміністративне правопорушення, як того вимагає п.2 ч.6 розділу IV вказаної вище Інструкції.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право зокрема при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст. 6, ч.2 ст.19, ч.1 ст. 68 Конституції України, права і свободи громадян є загальнообов`язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами.

Відповідно ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Така позиція суду узгоджується з приписами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст.6 передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку; кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Конвенція широко трактує поняття кримінального правопорушення, та до таких щодо України відносить також справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Також суд звертає увагу, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак до суду належних доказів правопорушення не надав, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути визнана обґрунтованою.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року

№23-рп/ 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

В рішенні у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має правообґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення"поза розумним сумнівом".

Суд звертає увагу, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення нею правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а лише тільки вказує на нього. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові КАС ВС від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності винесеної ДОП СП Межівського ВП СВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Дубом М.Ю. постанови, суд дійшов висновку, про наявність підстав для скасування спірної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у зв`язку з її необґрунтованістю та прийнятою без повного та об`єктивно з`ясування усіх фактичних обставин.

Судові витрати розподілити відповідно до положень ст.139 КАС України.

На підставі викладеного, з урахуванням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, ст.ст. 9, 247, 251, 268 КУпАП, ст.ст.19, 62, 68 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та керуючись ст.ст.71 ,94, 139, 159-163, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до дільничного офіцера поліції Межівського відділення поліції Синельниківського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Дуба Миколи Юрійовича (адреса місця роботи: Дніпропетровська область, Межівський район, смт. Межова, вул. Соборна, буд.54), третя особа: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області (юридична адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд.20А) про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії БАА №730282 від 04 квітня 2020 року, винесену дільничним офіцером поліції Межівського відділення поліції Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Дубом Миколою Юрійовичем відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП про накладення штрафу в сумі 510 гривень.

Провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 840 (восьмисот сорока) гривень 00 копійок віднести за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень в особі Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до ч.1 п.15 розділу VІІ Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до третього апеляційного адміністративного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л. Ф. Літвінова