Справа № 482/1694/19
Суддя: Баранкевич В. О.
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/1694/19
Номер провадження 2-а/482/7/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Баранкевич В.О., за участю секретаря судового засідання Шведової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1447631 від 23.08.2019року, -

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2019року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою інспектора першої роти третього батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області серія ЕАВ № 1447631 від 23.08.2019 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 255 КУпАП за те, що 23.08.2019 року о 11:21 годині в м. Миколаєві по вул. Троїцькій 157-Б, він керуючи транспортним засобом Peugeot 301 номерний знак НОМЕР_1 перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги п. 34. Правил дорожнього руху України.

Позивач просить суд визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову, посилаючись на те, що він виїжджав з другорядної дороги на головну дотримуючись вимог Правил дорожнього руху, подвійну суцільну смугу дорожньої розмітки не перетинав, а виїхав у дозволеному місці.

Позивач вказує, що інспектор поліції в цей час знаходився приблизно на відстані 300 метрів від місця вчинення маневру виїзду та не міг чітко бачити місце вчинення маневру, а тому помилково припустив, що позивачем було вчинено правопорушення.

Крім того позивач вказав, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, проте вчинення ним правопорушення не підтверджено жодними доказами окрім власної думки поліцейського який виніс оскаржувану постанову.

Позивач підсумував, що зв`язок між його діями та наявністю правопорушення є об`єктивно не доведеним та не підкріплений будь якими доказами і не може бути покладений в основу притягнення його до адміністративної відповідальності, до того ж оскільки постанова винесена з порушенням чинного законодавства, без урахування всіх наявних фактичних даних які існували на той момент то вона не може бути законною та підлягає скасуванню.

Від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її присутності .

Відповідач в судове засідання, призначене на 24.04.2020року, свого представника не направив, але надіслав відзив на позов ОСОБА_1 .

У відзиві на позов, представник відповідача вказав, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відбулося у скороченому провадженні, безпосередньо на місці його вчинення - без складання відповідного протоколу, у відповідності до приписів ст. 258 КУпАП.

Факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень та письмовим рапортом інспектора.

Представник відповідача вказує, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (постанови) про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються.

Оцінку доказів інспектором було здійснено на підставі ст. 252 КУпАП, а саме - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інспектор патрульної поліції врахувала всі обставини, необхідні для розгляду справи, та абсолютно правомірно винесла Постанову та наклала стягнення.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Розглянувши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як встановлено судом, постановою серії ЕАВ №1447631 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Як вбачається з постанови, 23.08.2019 року о 11:21 годині в м. Миколаєві по вул. Троїцькій 157-Б, позивач керуючи транспортним засобом Peugeot 301 номерний знак НОМЕР_1 перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги п. 34. Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Разом з тим, пункт 1 статті 247 КУпАП вказує на те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Пункт 34 Правил дорожнього руху встановлює види і значення дорожньої розмітки.

Так зокрема, п.п. 34.1 Правил дорожнього руху визначено, що дорожня розмітка 1.3 (подвійна суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється, що передбачено п.34 Правил дорожнього руху.

У ч.1 ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не було надано до суду жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч.1 ст. 122 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Як вказав Верховний суд у постанові по справі № 357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року підставою для накладення інспектором поліції штрафу може бути Фотом та відео фіксація, а також показання свідків. Візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення.

Зважаючи на викладене, з огляду на відсутність доказів, які б доводили в діях ОСОБА_1 , склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.122 КУпАП суд приходить до висновку, про те, що оскаржувану постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.72-76, 139, 241, 246 КАС, ст.122 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1447631 від 23.08.2019року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії сЕАВ №1447631 від 23.08.2019року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: В.О. Баранкевич