Справа № 808/2671/16
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 квітня 2020 року

Київ

справа №808/2671/16

адміністративне провадження №К/9901/22462/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 у справі №808/2671/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Запорізької міської виконавчої дирекції, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Запорізької міської виконавчої дирекції (далі - Фонд, відповідач), уточнивши який, просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення страхувальника ФОП ОСОБА_1 для виплати застрахованій особі - ОСОБА_2 допомоги по вагітності та пологах за період з 10.02.2016 по 14.06.2016 на підставі заяви-розрахунку від 29.02.2016 №29/02/01 в сумі 141331,01 грн та за період з 15.06.2016 по 28.06.2016 на підставі заяви-розрахунку від 10.05.2016 №10/05/01 в сумі 15844,28 грн;

- зобов`язати відповідача здійснити фінансування для надання матеріального забезпечення по виплаті допомоги по вагітності та пологах застрахованій особі ОСОБА_2 за період з 10.02.2016 по 14.06.2016 на підставі заяви-розрахунку від 29.02.2016 №29/02/01 в сумі 141331,01 грн та за період з 15.06.2016 по 28.06.2016 на підставі заяви-розрахунку від 10.05.2016 №10/05/01 в сумі 15844,28 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_1 в ПАТ "Акцент Банк" (МФО 307770), зазначений у вказаних заявах-розрахунках.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що ним, як страховиком, до Фонду надані визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» документи щодо виплати застрахованій особі ( ОСОБА_2 ) страхових виплат по вагітності та пологам, але відповідачем вказані страхові виплати на розрахунковий рахунок перераховані не були. Відповідачем не наведено обґрунтованих обставин, які б могли бути підставою для відмови у виплаті страхових виплат, а сам факт проведення Фондом перевірки відносно поданих документів, не може бути перешкодою для здійснення страхових виплат у визначені Законом строки.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що суди не врахували, що фінансування страхувальників-роботодавців здійснюється органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності протягом 10 робочих днів після надходження заявки-розрахунку, які позивач подав 29.02.2016 та 10.05.2016. Однак відповідач фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованій особі не провів, як і не відмовив у такому фінансуванні. Також вказує на відсутність законної підстави для проведення його позапланової перевірки за заявою-розрахунком від 29.02.2016 №29/02/01.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Відповідач та третя особа правом на подання заперечення чи відзиву на касаційну скаргу не скористалися.

У зв`язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, ця справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Cудами встановлено, що що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 21.06.2011, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Позивач наказом від 01.02.2016 №5 затвердив і ввів з 01.02.2016 штатний розпис найманих працівників ФОП ОСОБА_1 в кількості 1 штатна одиниця із місячним фондом заробітної плати 17000,00 грн. (назва посади - Директор виконавчий), а також заповнив інформацію про попит на робочу силу (вакансії) (направлено 10.02.2016).

Того ж дня, 01.02.2016, ФОП ОСОБА_1 видав наказ №2-К про прийняття на роботу ОСОБА_2 на посаду Директора виконавчого з 01.02.2016 з окладом 17000,00 грн.

19.02.2016 ОСОБА_2 надала ФОП ОСОБА_1 листок непрацездатності серії АГШ №253154 у зв`язку із вагітністю.

Наказом №3-К від 19.02.2016 позивач надав ОСОБА_2 оплачувану відпустку у зв`язку із вагітністю і пологами з 10.02.2016 по 14.06.2016.

Згідно із табелем обліку робочого часу ОСОБА_2 протягом лютого 2016 року відпрацювала на посаді виконавчого директора у ФОП ОСОБА_1 9 календарних/8 робочих днів, при цьому, за відпрацьований час їй нарахована зарплата 10 285,71 грн, у тому числі: зарплата за відпрацьований час 6476,19 грн, доплата на роботу у вихідний день у сумі 809,52 грн, премія у сумі 3000,00 грн (розрахункова-платіжна відомість за 2016 рік).

ФОП ОСОБА_1 звернувся до Фонду з заявою-розрахунком від 29.02.2016 №29/02/01 про фінансування матеріального забезпечення застрахованій особі на виплату допомоги по вагітності і пологах в сумі 141331,01 грн.

Наказом відповідача від 01.03.2016 №37 призначено позапланову перевірку правомірності призначення, правильності розрахунку допомоги по вагітності та пологах застрахованій особі ОСОБА_2 за рахунок коштів Фонду та обґрунтованості складання заяви-розрахунку від 29.02.2016 №29/02/01 з 02.03.2016 по 03.03.2016, на підставі якого складене направлення №389, яке 02.03.2016 під розписку вручене позивачу.

02.03.2016 ФОП ОСОБА_1 звернувся до відповідача із проханням провести перевірку в приміщенні Фонду.

В ході проведення перевірки відповідачем виявлено ряд порушень, серед яких: відсутність укладеного трудового договору ФОП ОСОБА_1 з ОСОБА_2 ; виплата заробітної плати відбувається рідше двох разів на місяць; праця вагітної жінки у вихідні дні; звільнення ОСОБА_2 з посади директора з кадрових питань з окладом 5000,00 грн у ФОП ОСОБА_1 31.10.2015 у зв`язку із скороченням штату, а потім прийняття її 01.02.2016 виконавчим директором з окладом 17000,00 грн; отримання ОСОБА_2 28.01.2016 допомоги по безробіттю на організацію підприємницької діяльності, яка видається виключно фізичній особі-підприємцю (згідно даних ЄДР третю особу з 25.01.2016 зареєстрована, як фізична особа-підприємець), а з 01.02.2016 наймається працівником до ФОП ОСОБА_1 .

Наказом директора Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Запорізької міської виконавчої дирекції від 02.03.2016 №43 позапланову перевірку з 02.03.2016 призупинено до отримання відповідей за запитами. Про що повідомлено позивача 04.03.2016.

Листом від 02.03.2016 №19-02-1025 відповідач повідомив позивача про те, що заява-розрахунок від 29.02.2016 №29/02/01 для фінансування матеріального забезпечення застрахованим особам на суму 141331,01 грн. буде профінансована після перевірки правильності призначення допомоги по вагітності та пологам, у зв`язку з перевищенням середньоденної допомоги по вагітності та пологам над розміром середньоденної заробітної плати.

Наказом від 29.04.2016 №4-к позивач продовжив ОСОБА_2 оплачувану відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами з 15.06.2016 по 28.06.2016 на підставі додаткового листка непрацездатності серії АГШ № 253420 строком на 14 днів. На підставі вказаного наказу позивач подав ще одну заяву - розрахунок від 10.05.2016 №1005/01 на суму 15844,28 грн.

12.05.2016 відповідач листом №19-02-2081 повідомив ФОП ОСОБА_1 про те, що фінансування матеріального забезпечення застрахованій особі на суму 15844,28 грн згідно із заявою-розрахунком від 10.05.2016 №10/05/01 буде здійснене після перевірки правильності призначення матеріального забезпечення по лікарняному листку АГШ №253520 з 15.06.2016 по 28.06.2016.

Неперерахування Фондом на рахунок страхувальника (ФОП ОСОБА_1 ) сум допомоги по тимчасовій непрацездатності працівника ОСОБА_2 стало підставою для звернення з вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки відповідачем, у межах своїх повноважень, вживаються заходи з метою перевірки достовірності відомостей, поданих позивачем для отримання коштів Фонду, які можуть вплинути на виплату матеріального забезпечення і надання соціальних послуг, то відповідач не допустив протиправної бездіяльності при вирішенні питання щодо перерахування коштів по тимчасовій непрацездатності, вагітності і пологах.

При цьому, суди виходили з того, що Фондом не було прийнято рішення про відмову у виплаті допомоги, у зв`язку з чим у межах цієї справи, з огляду на предмет спору, не встановлювались обставини щодо наявності чи відсутності неправомірних дій з боку Страхувальника чи Застрахованої особи, направлених на отримання допомоги за рахунок Фонду.

Дослідивши спірні правовідносини в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я, відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV від 23.09.1999.

Згідно з частиною 2 статті 1 цього Закону терміни «застрахована особа», «страхувальники» та «роботодавці» вживаються у цьому Законі у значеннях, наведених у Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до пунктів 3), 10) статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 застрахована особа - це фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Статтею 18 цього Закону встановлено, що страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання.

Частиною 1 статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом-копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах розглядаються не пізніше десяти днів з дня їх надходження.

Повідомлення про відмову в призначенні допомоги із зазначенням причин відмови та порядку оскарження видається або надсилається заявникові не пізніше п`яти днів після винесення відповідного рішення.

Допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту),у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати.

Згідно з частиною 1 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви.

Як встановлено судами, що позивач є роботодавцем та страхувальником застрахованої особи - ОСОБА_2 , яка працювала на умовах трудового договору.

Проте, відповідач не провів фінансування страхувальника-роботодавця- ФОП ОСОБА_1 відповідно до поданої заяви-розрахунку та не прийняв рішення щодо проведення фінансування страхувальника-роботодавця для надання матеріального забезпечення найманого працівника в зв`язку із її правом на отримання допомоги по вагітності та пологах, або рішення щодо відмови у проведенні такого фінансування.

Вказане свідчить, що така бездіяльність відповідача є протиправною, оскільки згідно з частиною 1 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви.

Помилковими є висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що права позивача не порушено, так як рішення про відмову відповідачем не прийнято, оскільки порушення прав позивача полягає у тому, що він, подавши заяву-розрахунок та додаткові документи, не отримав фінансування у встановлений законом строк.

Проте, відповідно до Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, який затверджено постановою правління Фонду від 22.12.2010 № 26 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.01.2011 за № 111/18849 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), при опрацюванні заяви-розрахунку робочі органи Фонду перевіряють правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (пункт 7).

Оскільки подані позивачем заяви-розрахунки не опрацьовані належним чином, з урахуванням вимог пункту 7 вказаного Порядку, у суду відсутні підстави для прийняття рішення про стягнення коштів, оскільки таке рішення є передчасним.

Належним способом захисту у цьому випадку є зобов`язання відповідача здійснити розгляд у встановленому законодавством порядку поданих позивачем заяв-розрахунків.

Аналогічний висновок правозастосування наведених норм матеріального права сформульовано й у постанові Верховного Суду від 05.11.2019 у справі №822/114/16.

Отже, виходячи з обставин цієї справи, встановлених судами під час її розгляду, враховуючи приписи наведених вище положень законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини, висловлені Верховним Судом правові позиції, колегія суддів дійшла висновку про те, що суди попередніх інстанцій, вирішуючи цей спір, неправильно застосували норми матеріального права, у зв`язку з чим, враховуючи вимоги статті 351 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справі"), касаційна скарга підлягає частковому задоволенню із скасуванням оскаржуваних судових рішень та ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльності щодо нездійснення своєчасного розгляду поданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 заяв-розрахунків та зобов`язання відповідача розглянути у встановленому законодавством порядку заяви-розрахунки подані позивачем.

За правилами частини пункту 3 частини першої статті 349, частин першої, третьої статті 351 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справі"), суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд. Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач за подання позову сплатив судовий збір у розмірі 1571,75 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0.613650505.1 від 09.09.2016 (Т. 1 а.с. 2а), за подання апеляційної скарги - 3031,60 грн - квитанція №0.0.708792493.1 від 17.02.2017 (Т. 1 а.с.151), а за подання касаційної скарги - 3307,20 грн - квитанція №0.0.788770210.1 від 19.06.2017 ( Т. 2 а.с. 206).

Враховуючи зазначене та у зв`язку із задоволенням позову частково, понесенні позивачем судові витрати на звернення до суду із позовом та апеляційною і касаційною скаргами підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької міської виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності пропорційно частині задоволених позовних вимог, що становить 3955,28 грн.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356 КАС України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року.

Ухвалити нове рішення, яким позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Запорізької міської виконавчої дирекції, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Запорізької міської виконавчої дирекції, яка полягає у нездійсненні своєчасного розгляду поданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 заяв-розрахунків.

Зобов`язати Запорізьке обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Запорізької міської виконавчої дирекції розглянути у встановленому законодавством порядку заяви-розрахунки від 29.02.2016 №29/02/01 та від 10.05.2016 №10/05/01, подані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької міської виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання позову, апеляційної та касаційної скарг у розмірі 3955,28 грн (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 28 коп.).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий А. Ю. Бучик

Судді: А. І. Рибачук

Л. В. Тацій