Справа № 234/2988/20
Суддя: Лутай А. М.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/2988/20
Провадження № 2-а/234/64/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Лутай А.М.

за участю: секретаря судового засідання - Пагуліч Д.Г.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Філоненко Володимира Юрійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 20.02.2020р звернувся до суду із вищезазначеним позовом, вказуючи, що 14 лютого 2020 року постановою по справі про адміністративне правопорушення серія НК №505372 на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425грн у зв`язку з тим, що 10.01.2020р о 01 год. 43 хв. у м.Краматорську на вул.Аероклубна, 2, керуючи автомобілем ЗАЗ 110206, реєстраційний номер НОМЕР_1 , він ( ОСОБА_1 ) не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед кінцем руху, чим порушив п.9.2.«а», п.9.2. «б» ПДР України. Свої вимоги мотивує тим, що вказана постанова складалася поліцейським без врахування його ( ОСОБА_1 ) зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки, доказів правопорушення не надано, свідків опитано не було. Вважає, що факт порушення ґрунтується суто на припущеннях поліцейського. Зазначає, що вину він не визнав та клопотав про відкладення справи для реалізації свого права на отримання професійної правової допомоги, однак поліцейським йому було відмовлено. Просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія НК №505372 від 14.02.2020р, а справу закрити у зв`язку з відсутністю у діях складу правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, та в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні, викладеним в позовній заяві.

Відповідач - інспектор патрульної поліції Філоненко В.Ю., який про слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам.

Суд, з урахуванням міркування позивача, який не заперечував, вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити рішення на підставі доказів, які маються у справі.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає адміністративний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав:

Встановлено, що 14 лютого 2020 року інспектором взводу 1 роти 2 БПП в м.Краматорськ та Слов`янськ УПП у Донецькій області ДПП лейтенантом поліції Філоненко В.Ю. складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №505372, згідно якої 14 лютого 2020 року о 01:43 години у м.Краматорську на вул.Аероклубна, 2, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ 110206, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на порушення вимог п.9.2.«а», п.9.2.«б» ПДР України, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед кінцем руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 9.2 «а» і 9.2 «б» ПДР України встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За унормуванням ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення і відповідно процедури розгляду адміністративної справи за цим фактом, відповідачем надано диск з відеозаписом.

Проте, долучений відповідачем до матеріалів справи відеозапис не дозволяє встановити факт порушення позивачем вимог п.9.2.«а» і п.9.2.«б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Крім того, з приводу вказаного відеозапису суд зазначає наступне.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, в ній взагалі відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось.

Отже, відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України, не може вважатися належним доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справах № 524/5536/17 та № 524/7184/16-а, від 24 січня 2019 року у справах № 428/2769/17 та №592/5576/17.

Також, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду надані рапорти патрульних поліцейських, які у розумінні ст.251 КУпАП, не є доказами, а тому суд не може прийняти їх до уваги при ухваленні рішення по справі.

Інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду не надано.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №505372 від 14.02.2020р підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст.ст.2, 5, 6, 9, 79, 90, 241-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Філоненко Володимира Юрійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії НК № 505372 від 14 лютого 2020 року, складену інспектором взводу 1 роти 2 БПП у м.Краматорськ та м.Слов`янськ Управління патрульної поліції у Донецькій області Філоненко Володимиром Юрійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені 13.04.2020 року.

Головуючий суддя: А. М. Лутай