Справа № 161/4706/20
Суддя: Черняк В. В.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/4706/20
Провадження № 2-а/161/237/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Черняка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2020 року (згідно відмітки на конверті, в якому надійшов позов) позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки ним правомірно було не допущено посадових осіб відповідача до проведення заходу державного нагляду (контролю) у зв`язку з недоліками у наданому на огляд направленні, а також відсутністю офіційного опублікування на офіційному веб-сайті відповідача уніфікованої форми акту за результатами такого заходу. Тому позивач вважає, що діяв відповідно до ст.10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 04 березня 2020 року №000252, а також поновити строк на її оскарження.

У письмовому відзиві відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 березня 2020 року старшим державним інспектором охорони навколишнього природнього середовища Державної екологічної інспекції у Волинській області Поліщуком Антоном Анатолійовичем була винесена постанова №000252, у якій встановлено, що ОСОБА_1 , як директор ТОВ «Форест-ОВ» не виконав законних розпоряджень посадових осіб органу, яку здійснює державний контроль у галузі охорони навколишнього середовища, а саме, не допустив до проведення планової перевірки, чим вчинив перешкоду для виконання покладених на них обов`язків. Такі дії позивача кваліфіковані відповідачем як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-5 КУпАП, за яке було накладене адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн (а.с.11).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03 березня 2020 року №000754, це правопорушенням було вчинено 03 березня 2020 року об 11 год. 45 хв. за адресою Волинська область, Ковельський район, с. Любитів, вул. Вокзальна, 9 (а.с.10).

Як слідує з даних відстеження поштового відправлення 443, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта», спірна постанова була вручена особисто відповідачу 10 березня 2020 року (а.с.12).

До суду з цим позовом позивач звернувся 20 березня 2020 року, тобто в межах десятиденного строку звернення до суду, який передбачений ч.1 ст.286 КАС України, від дня, коли він дізнався про спірне рішення відповідача.

У зв`язку з вищевикладеним, зважаючи на те, що позивач в найкоротший час від дня отримання ним спірного рішення відповідача звернувся до суду, а раніше 10 березня 2020 року про це рішення він не знав та не міг знати, строк звернення до суду ним пропущений з поважної причини і суд його поновлює відповідно до клопотання позивача

Надаючи правову оцінку спірній постанові по суті, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи слідує, що підставою для винесення спірної постанови стали матеріали планового заходу державного нагляду (контролю) стосовно очолюваного позивачем ТОВ «Форест-ОВ» на підставі:

1) наказу Державної екологічної інспекції України від 28 листопада 2019 року №320 «Про затвердження Плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2020 рік»;

2) повідомлення про проведення планової перевірки від 15 січня 2020 року №164, яке завчасно було надіслано ТОВ «Форест-ОВ» та отримано ним 18 січня 2020 року;

3) наказу Державної екологічної інспекції у Волинській області від 20 січня 2020 року №17;

4) направлення на перевірку від 21 січня 2020 року №63.

Доказів оскарження наказу про включення підприємства до плану перевірок, наказу про її призначення та направлення у судовому порядку, позивач суду не надав, а отже, суд відхиляє його доводи про незаконність винесеної постанови у зв`язку з порушенням порядку призначення перевірки.

Щодо інкримінованого позивачу правопорушення по суті, суд зазначає наступне.

Статтею 188-5 КУпАП передбачено, що невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків -

тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від дев`яти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи, зокрема зі змісту позову та акту про недопущення на об`єкт здійснення державного нагляду (контролю) дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, слідує, що позивач дійсно, як директор ТОВ «Форест-ОВ» 03 березня 2020 року не допустив до перевірки посадових осіб відповідача.

При цьому, посилання позивача на положення статті 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон), які передбачають право суб`єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо:

посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону;

органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику;

суд визнає необґрунтованими, з наступних мотивів.

Так, ч.5 ст.7 Закону передбачає, що перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Отже, чинним законодавством визначений вичерпний перелік документів, які посадова особа контролюючого органу повинна пред`явити перед початком здійснення заходу державного нагляду (контролю), а саме:

1) посвідчення (направлення);

2) службове посвідчення.

Пред`явлення інших документів чинне законодавство не передбачає.

З наданої копії направлення слідує, що воно містить у собі всі необхідні та визначені ч.3 ст.7 Закону реквізити, а саме:

найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід;

найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід;

місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід;

номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід;

перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові;

дата початку та дата закінчення заходу;

тип заходу (плановий або позаплановий);

форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо);

підстави для здійснення заходу;

предмет здійснення заходу;

інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення) (наявна відмітка про відсутність такої інформації).

Тому доводи позивача про дефектність наданого посадовими особами направлення з огляду на відсутність у ньому детального переліку питань щодо проведення планового заходу, є необґрунтованими та надуманими.

Стосовно доводів позивача, які були викладені ним в акті про недопущення на об`єкт перевірки, про необхідність пред`явлення посадовими особами наказу про проведення перевірки із внесеними до нього змінами в частині строків її проведення, суд зауважує, що чинним законодавством не передбачено обов`язку посадових осіб контролюючого органу пред`являти наказ на проведення перевірки, а достатнім у даному випадку є відповідне направлення та службові посвідчення посадових осіб, що чітко передбачено ч.5 ст.7 Закону. Тому вимагати пред`явлення інших документів та відмовляти у допущені до перевірки з цієї підстав позивач не мав права.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що ч.4 ст.7 Закону передбачено, що посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу. В даному випадку строком проведення перевірки був визначений період часу з 24 лютого 2020 року по 06 березня 2020 року, а посадові особи відповідача прибули на перевірку 03 березня 2020 року, тобто в межах строку її проведення та за чинним посвідченням.

Стосовно доводів позивача про не затвердження та не оприлюднення на власному офіційному веб-сайті уніфікованої форми акта за результатом державного нагляду (контролю), суд зазначає, що ним, керуючись принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі, який закріплений у ст.9 КАС України, був оглянути офіційний веб-сайт Державної екологічної інспекції України і на ньому 09 січня 2020 року був опублікований наказ Міністерства енергетики та захисту довкілля України 26 листопада 2019 року № 450 «Про затвердження Уніфікованої форми акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів» з відповідним додатком (https://www.dei.gov.ua/posts/721).

Посилання відповідача у відзиві на Наказ Міністерства екології та природних ресурсів України 09.08.2017 №303 є помилковим, оскільки вказаний нормативно-правовий акт станом на день проведення перевірки втратив свою чинність.

З наведеного слідує, що у позивача були відсутні законні підстави для відмови посадовим особам відповідача у допуску до перевірки з підстав неопублікування на офіційному веб-сайті органу державного контролю уніфікованої форми акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю).

Посилання позивача на необхідність додаткового оприлюднення цього документу на веб-сайті регіональної державної екологічної інспекції є надуманими, оскільки органом державного контролю у даному випадку є саме Державна екологічна інспекція України, а Державна екологічна інспекція у Волинській області є лише її територіальним органом, який не вправі затверджувати власні уніфіковані форми відповідних актів, тому, відповідно, і оприлюднювати їх не може.

До того ж, оприлюднення уніфікованої форми акта на офіційному веб-сайті Державної екологічної інспекції України дозволяє ознайомитися з ним необмеженому колу осіб на всій території України, що, на думку суду, свідчить про дотримання відповідачем принципу «належного урядування», прозорості та добросовісності суб`єктів владних повноважень, на яких слушно наголошує позивач у своєму позові.

Підсумовуючи вищевикладене, оскільки у позивача, як керівника суб`єкта господарювання, були відсутні законні підстави для недопуску посадових осіб відповідача до проведення планового заходу державного нагляду (контролю), а він неправомірно, всупереч встановленому порядку, не допустив цих осіб на об`єкт перевірки, чим вчинив перешкоду їх законним діям, суд дійшов висновку, що відповідач цілком обґрунтовано притягнув позивача до адміністративної відповідальності, яка передбачена ст.188-5 КУпАП, а тому оскаржуване рішення відповідача є правомірним.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки судом на підставі наданих доказів встановлена обґрунтованість та правомірність оскаржуваного рішення відповідача, суд дійшов висновку, що слід залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись статтею 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без задоволення, а постанову Державної екологічної інспекції у Волинській області про накладення адміністративного стягнення від 04 березня 2020 року №000252 - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є Державна екологічна інспекція у Волинській області, м. Луцьк, вул. Степана Бандери, 20, .

Повне судове рішення складено та підписано 27 квітня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк