Справа № 1140/3377/18
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 квітня 2020 року Справа № 1140/3377/18

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі колегії суддів:

головуючої судді - Хилько Л.І.,

суддів - Черниш О.А., Сагуна А.В.

розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження з повідомленням учасників справи заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами в адміністративній справі

за позовом:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до відповідача:

Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (; адреса: вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17.03.2020 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами, у якій просить суд:

- скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року про відмову у задоволенні адміністративного позову щодо визнання протиправними та скасування окремих положень індивідуального акта, зобов`язання вчинити певні дії;

- ухвалити нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування окремих положень індивідуального акта, а також зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю, новим рішенням визнати протиправним та скасувати положення рішення (індивідуального акта) Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 03.08.2018 року №4667 щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про прокуратуру, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області вчинити дії: призначити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України По прокуратуру №2663-ІІІ від 12.07.2201 та виплачувати пенсію з 30.07.2018 року, виходячи із розрахунку 90% від суми місячного заробітку, без обмеження розміру виплат(а.с.92-99).

Ухвалою суду від 19.03.2020 року провадження у справі за виключними обставинами відкрито; розгляд заяви призначено у судовому засіданні у порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи на 08.04.2020 року (а.с.130).

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подано письмові пояснення на заяву ОСОБА_1 , в яких наголошено на відмові у її задоволенні у зв`язку із відсутністю виключних обставин, необхідних для перегляду такого роду заяв (а.с.156-157).

У судове засідання 08.04.2020 року учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви (а.с.130-134), не прибули, що не перешкоджає суду розглянути таку заяву у порядку, визначеному частиною другою статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами за відсутності осіб, які належним чином повідомлялись про дату, час і місце розгляду заяви, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч. 4 ст. 229 КАС України, та відображено у відповідному протоколі судового засідання (а.с.184).

Частиною 8 ст. 33 КАС України передбачено, що незалежно від того, у якому складі розглядалася справа, перегляд судових рішень за виключними обставинами з підстав, визначених пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, здійснюється колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів, а з підстав, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, - Великою Палатою Верховного Суду.

Частиною першою статті 361 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України.

Відповідно до ч.1 ст.365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Згідно з п.1 ч.5 ст.361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до ст. 94 Закону України Про Конституційний Суд України оприлюднення всіх актів Суду за результатами конституційного провадження здійснюється на офіційному веб-сайті Суду або в окремих випадках за ухвалою Суду - в Залі засідань Суду, але не пізніше наступного робочого дня після їх ухвалення. Опублікування акта Суду разом з окремою думкою Судді здійснюється у "Віснику Конституційного Суду України" та інших офіційних друкованих виданнях України. Процедуру і порядок офіційного оприлюднення актів Суду в Залі засідань Суду та на офіційному веб-сайті Суду встановлює Регламент.

В обґрунтування своєї заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами ОСОБА_1 вказує, що у зв`язку із набранням чинності рішенням Конституційного Суду України № 2-р/2020 від 18.02.2020 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 20, 22, 23, 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року №1402-VІІІ зі змінами, з`явились виключні обставини у справі для перегляду рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року, оскільки останнє ґрунтується на висновках положень закону, що були визнані неконституційними вказаним рішенням Конституційного Суду України та взяті за основу під час розгляду даного спору.

Надаючи правову оцінку доводам, викладеним у заяві ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з вимогами статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Судом встановлено, що з метою призначення пенсії за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 року №1789-ХІІ в редакції Закону України Про внесення змін до Закону України Про прокуратуру від 12.07.2001 року №2663-ІІІ, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із відповідною заявою.

Листом від 09.08.2018 року №2184/03-11 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомлено, що рішенням від 03.08.2018 року №4667 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки відповідно до Закону України Про прокуратуру стаж роботи на спеціальних посадах, який розраховано вказаним рішенням до вислуги років, становить 20 років 10 місяців 11 днів, у тому числі: 15 років 7 місяців 3 дні робота в органах прокуратури на посадах прокурора та слідчого, що недостатньо для призначення такої пенсії, з огляду на положення статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014р., який набрав чинності з 16.07.2015 р., якими визначено, що прокурори в період звернення з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення стажу на посадах, що відносяться до посад, які дають право на цей вид пенсії не менше 23 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців (а.с.18-20).

Не погоджуючись із таким рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 03.08.2018 року №4667, позивач оскаржив таке рішення у судовому порядку.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року по справі №1140/3377/18 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення від 03.08.2018 року №4667 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про прокуратуру та зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю (а.с.50-53).

Так само, Третій апеляційний адміністративний суд 04.04.2019 року виніс постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року у справі №1140/3377/18 залишено без задоволення. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року залишено без змін (а.с.85-87).

За приписами пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, на який посилається заявник, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Отже, виходячи із аналізу вказаної законодавчо встановленої процесуальної норми, для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами відповідно до пункту 1 частини 5 статті 361 КАС необхідне одночасне існування двох обставин:

- встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи;

- судове рішення, яке просить переглянути заявник, повинно було підлягати виконанню, зокрема, бути зобов`язального чи стягувального характеру, але таке рішення ще не виконано.

Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 р. у справі №1140/3377/18, яке залишено в силі постановою Третьою апеляційного адміністративного суду від 04.04.2019 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні його позовних вимог.

Тобто, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року, яке заявник просить суд переглянути за виключними обставинами, у своєму змісті не містило вимог суду зобов`язального характеру.

Частиною 4 статті 368 КАС України встановлено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У разі відмови у задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною 2, пунктами 1,2 частини 5 статті 361 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд: 1) ухвалює рішення якщо переглядалося рішення суду; 2) приймає постанову якщо переглядалася постанова; 3) постановляє ухвалу якщо переглядалась ухвала (ч. 1 ст. 369 КАС України).

В обґрунтування своєї заяви заявник вказує, що Кіровоградським окружним адміністративним судом при винесенні рішення від 17.01.2019 р. застосовано положення частини 5 статті 242 КАС України, за змістом яких при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин судом враховуються висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також заявник наголошує, що мотивувальна частина рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року повністю відтворює положення, зазначені у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі №752/20817/16-а, від 21.02.2018 року у справі №211/3177/17, від 28.09.2018 року у справі №545/3823/16-а. Вказує, що Кіровоградський окружний адміністративний суд при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахував та поклав в основу рішення висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі №752/20817/16-а, від 21.02.2018 року №211/3177/17, від 28.09.2018 року у справі №545/3823/16-а. Тому, на думку заявника, рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020 від 18.02.2020 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 20, 22, 23, 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року №1402-VІІІ зі змінами, може бути застосовано як виключна обставина під час розгляду даної справи, оскільки з огляду на ці положення, Верховний Суд України як судовий орган не був ліквідований з 15.12.2017 року відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року №1402-VIII, а цим Законом лише змінено назву Верховного Суду України на Верховний Суд.

Судом встановлено, що рішенням Конституційного Суду України № 2-р/2020 від 18 лютого 2020 року у справі №1-15/2018 (4086/16) були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року № 1402-VIII зі змінами:

- пункту 7 та ліквідуються в частині Верховного Суду України;

- пункту 14 судді Верховного Суду України;

- пункту 25.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року №1402-VIII Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно ч. 5 та 6 ст.13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до приписів частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Відтак, з огляду на вищевказані положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що з метою дотримання принципу законності та обґрунтованості судового рішення, суди зобов`язані враховувати висновки Верховного Суду з метою єдності та сталості судової практики.

При цьому, суд звертає увагу заявника на те, що рішення Конституційного Суду України №2-р/2020 від 18 лютого 2020 року у справі №1-15/2018 (4086/16), якими визнано неконституційними положення пунктів 7, 14, 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, не підлягають до застосування під час розгляду даної заяви, оскільки не є такими, що регулюють спірні правовідносини, з огляду на предмет спору у даній справі.

Крім того, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року, яке просить переглянути заявник у зв`язку з виключними обставинами, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 і відповідно це судове рішення не підлягало виконанню.

Відтак, зважаючи на приписи пункту 1 частини 5 статті 361 КАС та враховуючи, що судове рішення, яке просить переглянути заявник, не підлягало виконанню, суд доходить висновку про відсутність підстав, визначених п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, для перегляду у зв`язку з виключними обставинами рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у зв`язку з відсутністю виключної обставини.

Керуючись ст. ст. 256, 260-263, 293-295, 361-369 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року за виключними обставинами у справі № 1140/3377/18.

Залишити в силі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року у справі № 1140/3377/18.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, у 15 - денний строк з дня отримання її копії.

Згідно п.п.15.5 п.1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Головуючий суддя Л.І. Хилько

Суддя А.В. Сагун

Суддя О.А. Черниш