Справа № 580/609/20
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року справа № 580/609/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2020 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення управління соціального захисту населення Придніпровського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 12.05.2017 про припинення виплати ОСОБА_1 державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 з 01.06.2017 року;

- зобов`язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради поновити нарахування та виплатити ОСОБА_1 державну допомогу при народженні дитини і сплатити заборгованість по ній з дня припинення, тобто з 01.06.2017 року.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач, припиняючи виплату допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 виключно з підстав виїзду позивача за межі України, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, визначений законом. Позивач стверджує, що законодавство України не допускає обмеження прав на соціальний захист, зокрема, права на отримання допомоги при народженні дитини за ознакою "місця проживання".

Ухвалою суду від 11.03.2020 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

06.04.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що на підставі отриманої відповіді Державної прикордонної служби України від 25.04.2017 про неодноразовий перетин державного кордону позивачем разом з малолітньою дитиною, відповідно до п. 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 («виникнення інших обставин»), відповідачем прийнято рішення від 12.05.2017 про припинення виплати допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 до з`ясування з 01.06.2017.

Відповідач стверджує, що під час прийняття спірного рішення про припинення виплат він застосував пункт 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; відповідні положення пункту 13 вказаного Порядку були виключені згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2017 №722.

Відповідач також зазначає, що при прийнятті рішення від 12.05.2017 ним враховано попередній досвід із заявницею, а саме: під час здійснення перевірок сім`ї позивачки з`ясовувалось, що вона дійсно проживає з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 , проте, через невеликий проміжок часу остання разом з дитиною ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишала межі України та проживала у Королівстві Данія , про що свідчать матеріали справи.

28.04.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що підстави припинення виплати допомоги при народженні дитини, які зазначені в спірному рішенні відповідача, не передбачені чинним законодавством України. Зокрема, рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 №3-рп/2016, абзац 7 частини 9 статті 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», згідно з яким виплата допомоги при народженні дитини припиняється «у разі виникнення інших обставин», був визнаний таким, що не відповідає Конституції України.

Позивач стверджує, що вона та її донька ОСОБА_2 є громадянами України, тобто має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, законодавство України не допускає обмеження прав на соціальний захисті, зокрема, права на отримання допомоги при народженні дитини а ознакою місця проживання (перебування).

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з такого.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач народила дитину ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини № НОМЕР_1 , засвідченим консулом Посольства України в Королівстві Данія та зареєстрованого в реєстрі за №574/678-15).

02.02.2016 позивач звернулась до управління соціального захисту населення Придніпровського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою про призначення допомоги при народженні дитини (а.с. 57-59).

13.04.2016 управлінням соціального захисту населення Придніпровського району прийнято рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 13.04.2016 (а.с. 65), згідно з яким позивачу призначено допомогу при народженні дитини в сумі 10320,00 грн. одноразово на період з 01.07.2015 по 31.07.2015 та в сумі 860,00 грн. щомісячно на період з 01.08.2015 по 31.07.2018.

З метою перевірки цільового використання призначених коштів і забезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини, управлінням соціального захисту населення Придніпровського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради направлено запит до Черкаського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді для складання акта перевірки; Державної прикордонної служби України для уточнення дат перетину державного кордону України ОСОБА_1 .

На підставі отриманої відповіді Державної прикордонної служби України та неможливості скласти Акт перевірки цільового використання державної допомоги при народженні дитини, позивачу не проведено виплату призначеної допомоги при народженні дитини (розпорядження УСЗН Придніпровського району від 13.04.2016 про припинення виплати призначеної допомоги), повідомлення про відмову у наданні державної соціальної допомоги від 07.04.2016 №1113) (а.с. 70, 71).

27.01.2017 позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про поновлення виплати допомоги при народженні дитини (а.с. 72).

Рішенням УСЗН Придніпровського району про призначення соціальної допомоги від 14.02.2017 (а.с. 80) призначено позивачу допомогу при народженні дитини.

30.01.2017 відповідач звернувся до Державної прикордонної служби України із запитом щодо надсилання витягу з наявною у базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України Іпатенко Н.О.

В листі Державної прикордонної служби України від 25.04.2017 №0.64-13569/0/15-17 містяться дані про неодноразовий перетин державного кордону України позивачем разом з її малолітньою донькою.

12.05.2017 Управлінням соціальної допомоги та компенсаційних виплат Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради прийнято рішення про припинення виплати допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 до з`ясування з 01.06.2017; підстава: запит Держприкордонслужби (а.с. 93).

Вважаючи протиправним рішення відповідача про припинення виплати допомоги, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Законом України від 21.11.1992 №2811-XII «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (далі - Закон №2811-XII) відповідно до Конституції України встановлений гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону №2811-XII до видів державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема відноситься допомога при народженні дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону №2811-XII допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини (ч. 7 ст. 11 Закону №2811-XII).

Відповідно до ч. 9 ст. 11 Закону №2811-XII (в редакції, чинній з 01.01.2016) виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі:

позбавлення отримувача допомоги батьківських прав;

відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав;

тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання;

припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини;

нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини;

у разі виникнення інших обставин.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №3-рп/2016 абзац сьомий частини дев`ятої статті 11 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" від 21.11.1992 № 2811-XII, у якому передбачено припинення виплати допомоги при народженні дитини "у разі виникнення інших обставин", визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

У вказаному Рішенні Конституційного Суду України зазначається, що аналіз змісту частини дев`ятої статті 11 Закону вказує на те, що законодавець передбачив таку підставу для припинення виплати допомоги при народженні дитини, як "виникнення інших обставин", не закріпивши критеріїв їх визначення. Таким чином, Законом встановлено дискрецію органів державної влади у вирішенні питання про припинення виплати вказаної допомоги, проте чітко не визначено її меж. Конституційний Суд України вважає, що дискреційні повноваження органу державної влади щодо припинення виплати допомоги при народженні дитини мають бути однозначно визначені у Законі. Натомість існування в ньому нечітко визначеного переліку підстав для припинення виплати допомоги при народженні дитини і наявність у органів соціального захисту населення таких дискреційних повноважень без визначення їх меж у Законі може призвести до порушення права особи на отримання допомоги при народженні дитини. Законодавче врегулювання підстав для припинення виплати допомоги при народженні дитини, передбачене в абзаці сьомому частини дев`ятої статті 11 Закону, свідчить про недотримання принципу правової визначеності як елемента принципу верховенства права, гарантованого частиною першою статті 8 Основного Закону України.

Стаття 12 Закону №2811-XII визначає, що допомога при народженні дитини призначається у розмірі 41280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 (далі - Порядок №1751), визначає умови призначення і виплати таких видів державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми".

Відповідно до п. 13 Порядку №1751 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виплата допомоги припиняється у разі:

позбавлення отримувача допомоги батьківських прав;

відмови отримувача допомоги від виховання дитини;

нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини;

відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав;

тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання, крім дітей, які народилися під час перебування матері в слідчому ізоляторі або установі виконання покарань за умови перебування дитини разом з матір`ю;

припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини;

перебування отримувача допомоги у місцях позбавлення волі за рішенням суду;

усиновлення дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування;

смерті дитини;

смерті отримувача допомоги;

виникнення інших обставин.

Абзац тридцятий пункту 13 Порядку №1751 щодо припинення виплати допомоги при народженні дитини «у разі виникнення інших обставин» виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 722 від 27.09.2017.

У п. 13 Порядку №1751 також передбачено, що виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

У випадках, передбачених абзацами двадцятим - двадцять сьомим цього пункту, виплата допомоги припиняється на підставі пропозицій центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді або уповноваженою особою, визначеною виконавчим органом об`єднаної територіальної громади.

Виплата допомоги поновлюється у випадках, передбачених абзацами двадцятим - двадцять сьомим, двадцять дев`ятим і тридцятим цього пункту, у разі, коли особа, що фактично здійснює догляд за дитиною (один з батьків дитини, опікун), звернулася протягом дванадцяти місяців після припинення виплати допомоги до органу, що призначив допомогу, з письмовою заявою.

Контроль за цільовим використанням державної допомоги здійснюється працівниками центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді або уповноваженою особою, визначеною виконавчим органом об`єднаної територіальної громади, в межах повноважень.

У разі встановлення факту нецільового використання коштів зазначені органи подають керівнику органу, що призначив допомогу, пропозиції щодо припинення її виплати.

Вивчивши обставини справи та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновків, що станом на 12.05.2017 стаття 11 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" не містила такої підстави припинення виплати допомоги при народженні дитини «у разі виникнення інших обставин», якою обґрунтовує спірне рішення відповідач. Суд вважає необгрунтованими посилання відповідача на положення абзацу тридцятого пункту 13 Порядку №1751 щодо припинення виплати допомоги при народженні дитини «у разі виникнення інших обставин».

Чинне законодавство України до переліку підстав припинення виплати допомоги при народженні дитини тимчасове перебування особи за кордоном або неможливість здійснення контролю за цільовим використанням коштів державної допомоги - не відносить.

Посилання відповідача на пункт 13 Порядку №1751 при прийнятті рішення про припинення виплати допомоги у зв`язку з тим, що на час обстеження місця проживання родина позивача відсутня та неможливо здійснювати контроль за цільовим використанням коштів державної допомоги не відповідає чинному законодавству України.

Крім того, при винесені рішення про припинення виплат не було жодного доказу на підтвердження факту нецільового використання позивачкою отриманої державної допомоги, інформація про факт ухилення позивачкою від виконання своїх обов`язків щодо власної дитини також відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Суд зазначає, що позивач та її дитина є громадянами України, тобто мають такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, оскільки законодавство України не допускає обмеження прав на соціальний захист, зокрема, права на отримання допомоги при народженні дитини, за ознакою місця проживання (перебування).

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05.09.2018 у справі № 223/859/16-а, від 06.09.2018 № 242/5735/16-а, який відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, громадяни України можуть тимчасово знаходитись за кордоном і це не забороняється Порядком №1751 та не відноситься до обставин, які впливають на виплату держаної допомоги.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 12.05.2017 про припинення виплати допомоги при народженні дитини з 01.06.2017, та зобов`язати відповідача поновити з 01 червня 2016 року виплату допомоги при народженні дитини, призначеної ОСОБА_1 на дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, судові витрати позивача по сплаті судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 12.05.2017 про припинення виплати ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 з 01.06.2017.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради поновити нарахування та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 01 червня 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення, з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач - Департамент соціальної політики Черкаської міської ради (18005, м.Черкаси, бул. Шевченка, 307, ).

Суддя О.А. Рідзель