Справа № 320/6863/19
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2020 року № 320/6863/19
Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Командувача Сухопутних військ Збройних сил України

про визнання протиправною бездіяльність,

в с т а н о в и в:
І. Зміст позовних вимог
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом Командувача Сухопутних військ Збройних сил України, у якому просить суд:

-визнати незаконною бездіяльність Командувача Сухопутних військ Збройних сил України щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 21.10.2019;

-зобов`язати Командувача Сухопутних військ Збройних сил України надати доступ до публічної інформації на запит ОСОБА_1 від 21.10.2019, а саме: належним чином завірені висновки атестування професійних, ділових і моральний якостей ОСОБА_1 , які вплинули на призначення на нижчу посаду; належним чином завірене рішення Командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 10.08.2019 №116/9/4/153*; витяг із наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 13 серпня 2019 року № 324, в частині, що стосується переміщення ОСОБА_1 ; належним чином завірені матеріали службової перевірки Яготинського районного військового комісаріату Київської області.

ІІ. Позиція позивача та заперечення відповідача
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.10.2019 звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації. Однак, протягом встановленого законом 5-денного строку відповідач запитувану інформацію не надав. На думку позивача, така бездіяльність Командувача Сухопутних військ Збройних сил України є протиправною та порушує його право на доступ до публічної інформації.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що діяв у межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України.

ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 13.12.2019 відкрите спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (ІНПП НОМЕР_1 ) є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Жовківським РВ ГУ ДМС України Львівській області 12.09.2014 (а.с.5-7, 8).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 31.07.2017 головним управлінням персоналу Генерального штабу ЗСУ позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.12).

21.10.2019 позивач звернувся із запитом на отримання публічної інформації до Командувача Сухопутних військ Збройних сил України, в якому просив надати копії: належним чином завірені висновки атестування професійних, ділових і моральний якостей ОСОБА_1 , які вплинули на призначення на нижчу посаду; належним чином завірене рішення Командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 10.08.2019 №116/9/4/153*; витяг із наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 13 серпня 2019 року № 324, в частині, що стосується переміщення ОСОБА_1 ; належним чином завірені матеріали службової перевірки Яготинського районного військового комісаріату Київської області (а.с.9-11).

Листом №116/9/3/5929 від 01.10.2019 позивача повідомлено, що запитувані документи мають гриф «Для службового користування» та направлено витяг з наказу Командувача Сухопутних військ Збройних сил України №324 від 13.10.2019 (а.с.28).

На думку позивача, така бездіяльність відповідача є протиправною та суперечить Закону України "Про доступ по публічної інформації", що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

V. Норми права, які застосував суд
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про інформацію" передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону України "Про інформацію" ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року №2939-VI (зі змінами та доповненнями).

Статтею 1 вказаного Закону надано визначення публічної інформації, згідно якого публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до статті 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації" метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

В силу ч. 1 ст 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації», метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 14 цього Закону, розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Статтею 19 Закону визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

При цьому, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частиною другою статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону (частиною першою статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Відповідно до абзацу шостого статті 10 Закону України від 06.12.1991 року № 1934-XII «Про Збройні Сили України» (із змінами і доповненнями) Міністерство оборони України розглядає звернення, здійснює прийом громадян з питань, що належать до компетенції Міністерства оборони України.

VI. Оцінка суду
Як визначено у частині першій статті 1 Закону України від 13.01.2011 №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Надаючи тлумачення наведеному визначенню, суд враховує судову практику застосування адміністративними судами положень Закону України "Про доступ до публічної інформації", зазначену у довідці Вищого адміністративного суду України про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 01.06.2013, згідно з якою можна виокремити такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.

У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.

Наведене правове регулювання дає підстави для висновку, що визначальним для публічної інформації є те, щоб така інформація була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Частиною 4 статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач, як субєкт владних повновадень беззаперечно, відноситься до розпорядників інформації в розумінні положень пункту 1 частини першої Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Згідно з положеннями статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом, серед іншого, надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, обов`язок розпорядника інформації щодо надання відповіді на отриманий запит носить імперативний характер, незалежно від того, до яких висновків дійде суб`єкт владних повноважень чи інший розпорядник публічної інформації.

При цьому, стаття 23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Разом з тим, вирішуючи дану справу та оцінюючи оскаржувану бездіяльність відповідача, суд виходить з того, що матеріалами справи підтверджено, що 21.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України із запитом на отримання публічної інформації, який згідно відстежень з Укрпошти отриманий відповідачем 29.10.2019 (а.с.11).

Відповідачем долучено до матеріалів справи лист-відповідь на запит про надання публічної інформації №116/9/3/5929 від 01.11.2019, втім суд вважає такі посилання відповідача щодо надання відповіді оформлені вказаним листом необґрунтованими, оскільки докази направлення та отримання позивачем такого листа в матеріалах справи відсутні.

Суд зауважує, що предметом розгляду даної справи є лише правомірність дій / бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо надання відповіді на запит про отримання публічної інформації.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву не наведено жодного аргументу на підтвердження правомірності дій щодо надання відповіді позивачу на його запит.

Право на доступ особи до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а і право на своєчасність її отримання. У частині реалізації права особи на отримання інформації суб`єкт владних повноважень має можливість виправити допущене порушення шляхом надання запитуваної інформації. Водночас порушення суб`єктом владних повноважень права на своєчасність доступу до публічної інформації є невідновлювальним, тобто суд може лише констатувати порушення, а сам суб`єкт владних повноважень пропуск строку виправити не може, оскільки перебіг часу не залежить від волі будь-яких осіб. Тому порушення строків вчинення передбачених законом дій суб`єктом владних повноважень не може бути виправлено навіть після вчинення юридично значимих дій на виконання своїх обов`язків.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 в справі № 800/369/17.
За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність Командувача Сухопутних військ Збройних сил України щодо ненадання відповіді на запит на інформацію.

Разом з тим, суд щодо позовної вимоги про надання доступу до публічної інформації на запит ОСОБА_1 від 21.10.2019, а саме: належним чином завірені висновки атестування професійних, ділових і моральний якостей ОСОБА_1 , які вплинули на призначення на нижчу посаду; належним чином завірене рішення Командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 10.08.2019 №116/9/4/153*; витяг із наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 13 серпня 2019 року № 324, в частині, що стосується переміщення ОСОБА_1 ; належним чином завірені матеріали службової перевірки Яготинського районного військового комісаріату Київської області суд зазначає наступне.

Вимогами статті 6 Закону №2939-VI передбачено, що інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
Положеннями статті 9 Закону №2939-VI визначено, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація:

1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;

2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф «для службового користування». Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що у зв`язку з обмеженням доступу до інформації, документ, на якому така інформація відображена надається виключно для ознайомлення запитувачу інформації в частині, доступ до якої необмежений.

Враховуючи те, що запитувана інформація стосується безпосередньо особи позивача та не є внутрішнім розпорядчим документом суб`єкта владних повноважень, відсутність в матеріалах справи доказів, які підтверджують віднесення запитуваної інформації до категорії «з обмеженим доступом» та з огляду на те, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про надання доступу до публічної інформації на запит ОСОБА_1 від 21.10.2019, а саме: належним чином завірені висновки атестування професійних, ділових і моральний якостей ОСОБА_1 , які вплинули на призначення на нижчу посаду; належним чином завірене рішення Командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 10.08.2019 №116/9/4/153*; витяг із наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 13 серпня 2019 року № 324, в частині, що стосується переміщення ОСОБА_1 ; належним чином завірені матеріали службової перевірки Яготинського районного військового комісаріату Київської області.

VIII. Висновок суду
Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

VІІ. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (а.с.12), судом не вирішується питання про відшкодування судових витрат позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність Командувача Сухопутних військ Збройних сил України щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 21.10.2019.

Зобов`язати Командувача Сухопутних військ Збройних сил України надати доступ до публічної інформації на запит ОСОБА_1 від 21.10.2019, а саме: належним чином завірені висновки атестування професійних, ділових і моральний якостей ОСОБА_1 , які вплинули на призначення на нижчу посаду; належним чином завірене рішення Командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 10.08.2019 №116/9/4/153*; витяг із наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 13 серпня 2019 року № 324, в частині, що стосується переміщення ОСОБА_1 ; належним чином завірені матеріали службової перевірки Яготинського районного військового комісаріату Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення: 27 квітня