Справа № 200/3027/20-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 р. Справа№200/3027/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши у порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

17 березня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відповідно до тексту якого позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №1122 від 17.02.2020; зобов`язати відповідача розглянути звернення про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , врахувати трудовий стаж з 25.02.1983 до 27.05.1987; з 01.06.1987 по 01.09.1987, з 19.09.1987 по 26.11.1992.; зобов`язати Волноваське об`єднане Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію за віком з дати звернення 12.02.2020 ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що 12.02.2020 вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії, рішенням від 17.02.2020 №1122 відповідач відмовив у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю страхового стажу, вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулась до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідачем у встановлений судом строк надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого, останній просив суд відмовити у задоволенні вимог позовної заяви. В обґрунтування відзиву відповідач зазначає наступне. 12.02.2020 року позивач звернулась до Управління із заявою про призначення пенсії за віком. Пенсія на пільгових умовах призначається за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

На час виникнення спірних правовідносин чинними були Списки №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, праця на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах затверджені постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

В означеній редакції Списку №2 не передбачено як пільгову професію «санітарка-буфетчіця» та «Посада кухонного працівника піщеблоку». Натомість підпункт 1 пункту 26 Заклади охорони здоров`я Списку №2 містить наступну редакцію: «Молодший медичний персонал, працюючий в лепрозоріях, психіатричних і психоневрологічних закладах (безпосередньо обслуговуючий психічних хворих), туберкульозних і інфекційних закладів (безпосередньо обслуговуючий хворих), прозекторських та моргів».

Таким чином, посада санітарки-буфетчеці та кухонного працівника харчоблоку не належить до молодшого медичного персоналу, що безпосередньо обслуговує психічних хворих, а отже не відноситься до професій передбачених Списком №2 (навіть в довідці №139 від 10.02.2020 виданій непідконтрольною українській владі Психічною лікарнею міста Жданівка період роботи Позивача з 19.09,1987 по 26.11.1992, як пільговий не вказується).

Що стосується періоду роботи з 01.06.1987 року по 01.09.1987 року на посаді «Молодшої медичної сестри по догляду за хворими», то для зарахування вказаного періоду до Списку №2, Позивачу необхідно надати уточнюючу довідку видану відповідно до Українського законодавства. На підставі зазначеного відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносин.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Рішенням Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позивачу відмовлено в призначенні пенсії згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із не досягненням заявницею пенсійного віку.

В обґрунтування оскарженого рішення відповідач зазначив, що згідно наданих позивачкою документів для призначення пенсії встановлено, що її загальний стаж роботи становить 28 років 06 місяців 06 днів. До страхового стажу не зарахований період перебування позивачки на обліку в Жданівському міському центрі зайнятості з 12.04.1998 по 08.10.1998, оскільки запис в трудовій книжці не містить підпису спеціаліста та відсутня печатка центра зайнятості. Про не зарахування інших періодів трудової діяльності позивача в оскаржуваному рішенні не зазначено.

Натомість позивач у позовній заяві оскаржує не зарахування до трудового стажу за Списком №2 періодів з 25.02.1983 по 27.05.1987, з 01.06.1987 по 01.09.1987, з 19.09.1987 по 26.11.1992.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 у спірні періоди позивач обіймала посади:

З 25.02.1983 прийнята на посаду санітарки-буфетниці в Жданівську психлікарню;

З 19.08.1986 переведена на посаду молодшої медсестри по догляду за хворими;

З 27.05.1987 звільнена за власним бажанням;

З 01.06.1987 прийнята на посаду учня продавця магазину №55;

З 01.09.1987 звільнена за власним бажанням;

З 19.09.1987 прийнята на посаду кухонної робітниці харчоблоку Жданівська психлікарня;

З 26.11.1992 звільнена за власним бажанням.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку рішенню відповідача про відмову в призначенні пенсії за заявою позивача від 17.02.2020, суд зазначає таке.

Підставами для відмови у призначенні пенсії згідно з оскаржуваним рішенням стало те, що позивачка не досягла пенсійного віку встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закону № 1058.

Статтею 62 Закону № 1788 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п. 3 Порядку № 637).

Пунктом 20 Порядку 637 передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах у розділі XXVI пункт 1 право на державну пенсію на пільгових умовах має «младший медицинский персонал, работающий в лепрозориях, психиатрических и психоневрологических учреждениях (непосредственно обслуживающий психических больных), туберкулезных и инфекционных учреждениях (непосредственно обслуживающий больных), прозекторских и моргах».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 р. № 10 розділ ХХVІ позиція 2260000а право на державну пенсію на пільгових умовах має молодший медичний персонал, що працює «в туберкулезных и инфекционных учреждениях, отделениях, кабинетах».

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. № 162 розділ XXIV позиція 2260000а право на державну пенсію на пільгових умовах має молодший медичний персонал, який працює в інфекційних установах.

Зазначивши у відзиві позицію, щодо підстав для відмови у зарахуванні до стажу, що надає право на пільгову пенсію, роботи в якості санітарки-буфетниці, відповідачем не враховано, що поняття «молодші медичний персонал» є збірний образ. Для правильного розуміння структури штатів медичних закладів необхідно звертатися до спеціальних нормативних актів.

Так, згідно з Державним Класифікатором професій (ДК 003-95), затвердженого наказом Держстандарту України від 27.07.1995 р. № 257, до категорії «молодший медичний персонал» відносяться:

-молодша медична сестра (санітарка-прибиральниця, санітарка-буфетниця та ін.), КП

5132;

-молодша медична сестра по догляду за хворими, КП 5132;

-сестра-господиня, КП 4131.

У додатку № 2 листа Міністерства праці України № 06/1-4088 від 04.12.1996 р. відпрацьованого разом з Міністерством охорони здоров`я України, вказується, що до видів діяльності молодшого медичного персоналу, які відносяться до безпосереднього обслуговування хворих в лікувально-профілактичних установах, відділеннях, кабінетах, що передбачено розділом XXIV Списку № 2 відносяться:

-перев`язка, пересування тяжкохворих з відділень до діагностичних кабінетів, прийомного відділення, до стаціонару тощо;

- санітарна обробка хворих, зміна натільної та постільної білизни, санітарно-гігієнічна обробка ван, миття посуду, інструментарію, інвентаря тощо;

-безпосередня роздача їжі хворим, індивідуальне годування хворих;

-санітарно-гігієнічний догляд за хворими, прибирання палат і допоміжних приміщень у відділеннях.

Згідно «Общесоюзному классификатору профессий рабочих, должности служащих и тарифные разряды» від 27.08.1986 р. №016 посада санітарка-буфетниця - код КП-132, сестра-господиня - код КП-4131 відноситься до молодшого медичного персоналу.

Разом із тим, суд наголошує, що відповідачем в оскарженому рішенні взагалі не зазначено, періодів, які не належать до зарахування до стажу роботи позивачки, як пільгового, або з урахуванням кратності, окрім періоду перебування на обліку у центрі зайнятості з 12.04.1998 по 08.10.1998.

Натомість позивач не оскаржує не зарахування саме цього періоду, предметом спору є відмовне рішення про призначення пенсії та не зарахування спірних періодів трудової діяльності позивачки з 25.02.1983 по 27.05.1987, з 01.06.1987 по 01.09.1987, з 19.09.1987 по 26.11.1992.

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Частиною другою статті 82 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Тобто, відмовляючи особі в призначенні пенсії, орган, що призначає пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви незарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи та/або навчання, військової служби.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Суд зауважує, що в оскарженому рішенні від 17.02.2020 № 1122 зазначено, що відповідачем не зараховано до стажу роботи позивачки період перебування на обліку у центрі зайнятості з 12.04.1998 по 08.10.1998, при цьому рішення не містить зазначення конкретних періодів роботи позивачки, які не включено до пільгового стажу, що свідчить про недотримання відповідачем принципам обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення, оскільки з тексту такого рішення не можливо визначити, які саме періоди роботи не зараховано до пільгового стажу.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність у рішенні від 17.02.2020 № 1122 про відмову в призначенні пенсії конкретних періодів, які не зараховані до пільгового стажу, не дозволяє суду перевірити, чи правомірно оскаржувані періоди роботи, не зараховані до пільгового стажу, і свідчить про те, що відповідач діяв недобросовісно.

З огляду на наведене позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Волноваського ОУПФУ від 17.02.2020 № 1122 є обґрунтованою та такою, яку слід задовольнити.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачці пенсію за віком, з дати звернення 12.02.2020, вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах належним, достатнім та необхідним (ефективним) способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії. За наслідками такого розгляду відповідач повинен прийняти обґрунтоване рішення.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним): визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського ОУПФУ від 17.02.2020 № 1122 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 12.02.2020 про призначення пенсії за віком.

Також суд зауважує, що обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі № 514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що «..Повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах».

На підставі викладеного позовні вимоги належать до часткового задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

При зверненні до суду із позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Частиною восьмою статті 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки даний спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (Донецька область, м. Волноваха, вул.. Обручева, 17, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 17.02.2020 № 1122 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 12.02.2020 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Обручева, 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» КАС України строки визначені ст. 295, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину.

Повний текст судового рішення складено 28 квітня 2020 року.

Суддя І.В. Буряк