Справа № 159/404/20
Суддя: Бойчук П. Ю.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 рокум. КовельСправа № 159/404/20

Провадження № 2-а/159/33/20

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП (м. Ковель, вул. Незалежності, 156), поліцейського роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Данилюка Андрія Михайловича (м. Ковель, вул. Незалежності, 156) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 239902 від 19.01.2020 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП, поліцейського роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Данилюка Андрія Михайловича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 239902 від 19.01.2020 року.

Свої позові вимоги позивач обґрунтував тим, що 19.01.2020 року відповідачем відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, зокрема порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини, а також керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки. За вчинене правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

Позивач стверджує, що жодним чином не порушив ПДР України, вказуючи при цьому на ряд порушень норм матеріального та процесуального права, допущених відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що оскаржувана постанова виносилася відповідачем з порушенням вимог КУпАП, оцінка доказів не проводилась, об`єктивного та законного розгляду справи не відбувалося, позивач просив суд: визнати дії відповідача протиправними; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 239902 від 19.01.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.01.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представником відповідача подано відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема, представник відповідача зазначає, що 19.01.2020 року відносно позивача відповідачембуло складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 239902 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч.1 ст. 126 КУпАП шляхом об`єднання вчинених правопорушень за ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 425 грн., відповідно до санкції ч.1 ст. 126 КУпАП.

Підставою для винесення даної постанови стало те, що 19.01.2020 року під час несення служби в м. Ковель по вул. Володимирська, 3, патрульним екіпажем в складі поліцейського роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Данилюка А.М., було виявлено порушення Правил дорожнього руху. Зокрема, водій транспортного засобу «Mazda 6», з номерним знаком НОМЕР_1 ,19.01.2020 року об 04 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом, перетнув горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.1 ПДР України, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, та при перевірці документів, не пред`явив поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 «а» ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідач під час розгляду справи роз`яснив позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України, та положення ст. 268 та ст. 307, 308 КУпАП, додатково, витяги цих статей надруковані на оборотній частині постанови серії ДП18 № 239902 від 19.01.2020 року, та ознайомив позивача з доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Фактичними даними, що підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП є відеозаписи з відеореєстратора, який встановлений в службовому автомобілі працівників патрульної поліції та відеозаписи з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Враховуючи викладені обставини, представник відповідача просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином справа розглядається, у відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку про те, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на відсутність у її діях складу правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та на відсутність доказів при її винесенні.

Судом встановлено, що відповідачем 19.01.2020 року винесено постанову серії ДП18 № 239902 та притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він, 19.01.2020 року о 04 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_1 , перетнув горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.1 ПДР України, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, та при перевірці документів, не пред`явив поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 «а» ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

ОСОБА_1 у своєму адміністративному позові вказує на те, що дійсно він 19.01.2020 року о 04 год. 40 хв. керував транспортним засобом «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений поліцейським.

Таким чином, факт керування позивачем автомобілем марки «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_1 , в зазначені в постанові дату та час, визнається самим позивачем та не підлягає доказуванню.

Ч. 1 ст. 122 КУпАП, передбачає відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Ч. 1 ст. 126 КУпАП, передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Факт перетину суцільної лінії дорожньої розмітки, чим порушено п.8.5.1 ПДР України,транспортним засобом «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_1 ,підтверджується, відеозаписом, наданим представником відповідача до відзиву на адміністративний позов.

Як встановлено з відеозапису з нагрудного відеореєстратору поліцейського, при перевірці документів у водія транспортного засобу «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , останній в категоричній формі відмовився пред`явити працівнику поліції реєстраційні документи на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім цього, як встановлено з відеозапису з нагрудного відеореєстратору поліцейського, оскаржувана постанова виносилася відповідачем з дотриманням вимог КУпАП, наданням можливості позивачу скористатись правовою допомогою та наданням пояснень з приводу вчиненого правопорушення, що, в свою чергу, позивачем ігнорувалось.

Таким чином, твердження позивача про те, що він керував транспортним засобом з дотриманням Правил дорожнього руху та відсутністю доказів вчинення ним адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, в даному випадку є повністю безпідставними та не підтвердженими належними доказами.

Доводи позивача про те, що відповідачем не надано доказів вчинення ним вказаних правопорушень, є повністю голослівними.

Таким чином, проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, доведена, а дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства.

Суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена відносно ОСОБА_1 від 19.01.2020 року, відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Крім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивач звернувся з позовом до неналежних відповідачів.

Так, згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у даному випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.

Тому, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Проте, даний адміністративний позов заявлено позивачем до Відділу організації несення служби в м. Ковелі Управління патрульної поліції у Волинській області, який не є окремою юридичною особою, а є лише структурним підрозділом УПП у Волинській області, та до поліцейського роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Данилюка А.М., тобто до неналежних відповідачів.

Зазначені вище обставини в сукупності дають підстави суду для відмови в задоволенні даного позову.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП (м. Ковель, вул. Незалежності, 156), поліцейського роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Данилюка Андрія Михайловича (м. Ковель, вул. Незалежності, 156) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 239902 від 19.01.2020 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його складення.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Головуючий:П. Ю. Бойчук