Справа № 160/1956/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2020 року Справа № 160/1956/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у місті Дніпро справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради в особі Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих військовослужбовців та осіб з інвалідністю І - ІІ групи про виплату грошової компенсації про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради в особі Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих військовослужбовців та осіб з інвалідністю І - ІІ групи про виплату грошової компенсації, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 06.02.2020 про відмову ОСОБА_2 в наданні грошової компенсації;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 , як члена сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув під час проходження військової служби в зоні антитерористичної операції в районі Донецької та Луганської області та прийняти рішення про виплату грошової компенсації.
В обгрунтування позову зазначено, що 31.01.2020 позивач звернулась до відповідача із заявою щодо розгляду питання про виплату грошової компенсації за належні жилі приміщення, відповідно до постанови КМУ від 19.10.2016 №719. Проте, Рішенням комісії від 06.02.2020 відмовлено у призначенні грошової компенсації у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує родинні стосунки між нею і особою, яка загинула. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулась до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Від відповідача 01.04.2020 надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній просить відмови в задоволенні позову, обгрунтовуючи тим, що оскільки позивачем не надано документу, що посвідчує родинні стосунки між нею та особою, що загинула, то міська комісія була позбавлена можливості прийняти позитивне рішення про надання грошової компенсації ОСОБА_2 .
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 та дружиною ОСОБА_3 .
Відповідно до витягу з наказу Міністерства оборони України від 08.05.2014 №9 рядовий ОСОБА_3 вибув на виконання бойових завдань у місто Маріуполь Донецької області для участі в антитерористичній операції з 07.05.2014.
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 07.05.2017 №819 зазначено, що рядовий ОСОБА_3 в період з 07.05.2014 по 09.05.2014 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, в населеному пункті: м.Маріуполь.
Згідно Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 16.06.2014 №1626 ОСОБА_3 , отримав наскрізне вогнепальне кульове поранення грудної клітини з ушкодженням легень та серця, яке послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.05.2014 серія НОМЕР_1 та лікарським свідоцтвом про смерть від 12.05.2014 №1772 Маріупольського відділення Донецького обласного бюро судово- медичної експертизи.
Відповідно до Довідки Новокодацької районної у місті Дніпрі ради Управління соціального захисту населення, ОСОБА_2 з 18.09.2017 перебуває на персоніфікованому обліку, як член сім`ї померлого ветерана війни.
Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.03.2019 у справі №205/9165/18 встановлено факт спільного проживання однією сім`єю - ОСОБА_2 із ОСОБА_3 з 2010 року по день його смерті, а саме: до 09.05.2014.

Рішенням виконавчого комітету Новокодацької районної у місті Дніпрі ради від 25.05.2018 №224 зараховано на облік громадян, потребуючих поліпшення житлових умов з правом отримання житла у позачерговому поряду, ОСОБА_2 , яка має статус члена сім`ї загиблого військовослужбовця, який загинув під час захисту Батьківщини.

В подальшому, ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою щодо розгляду питання про виплату грошової компенсації за належні жилі приміщення, відповідно до постанови КМУ від 19.10.2016 №719. Проте, Рішенням комісії від 06.02.2020 відмовлено у призначенні грошової компенсації у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує родинні стосунки між нею і особою, яка загинула.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась за захистом порушеного права до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 2 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяких категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженої постановою КМУ від 19.10.2016 №719 (далі - Порядок №719), право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають члени сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час участі в антитерористичній операції або забезпеченні її проведення чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, статус яким надано відповідно до абзаців 5 - 8 пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і які перебувають на квартирному обліку, за категоріями у такій черговості:

1) категорія I - дружина (чоловік) і малолітні та неповнолітні діти особи, яка загинула (пропала безвісти), померла (в тому числі усиновлені), які проживають разом з матір`ю (батьком); дружина (чоловік), якщо в особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, немає дітей (в тому числі усиновлених);

2) категорія II - малолітні та неповнолітні діти особи, яка загинула (пропала безвісти), померла (в тому числі усиновлені), які на день її смерті проживали окремо від матері (батька), якщо особа, яка загинула (пропала безвісти), померла, на день смерті розлучена або не розлучена і дружина (чоловік) цієї особи не позбавлена (не позбавлений) батьківських прав; малолітні та неповнолітні діти особи, яка загинула (пропала безвісти), померла;

3) категорія III - батьки особи, яка загинула (пропала безвісти), померла;

4) категорія IV - повнолітні діти, які не мають (не мали) своїх сімей;

5) категорія V - повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства та мають свої сім`ї;

6) категорія VI - повнолітні діти, обоє батьків яких загинули (пропали безвісти), померли;

7) категорія VII - дружина (чоловік) особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, яка (який) на момент загибелі (пропажі безвісти), смерті особи позбавлена (позбавлений) батьківських прав щодо малолітніх та / або неповнолітніх дітей особи, яка загинула (пропала безвісти), померла (у тому числі усиновлених), або не позбавлена (не позбавлений) батьківських прав, але малолітні та/або неповнолітні діти особи, яка загинула (пропала безвісти), померла (у тому числі усиновлені), проживають окремо від дружини (чоловіка).

Постановою КМУ від 19.10.2016 № 719 «Про забезпечення житлом сімей загиблих військовослужбовців, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, а також інвалідів І-ІІ групи з числа військовослужбовців, які брали безпосередню участь у зазначеній операції, та потребують поліпшення житлових умов» надано право сім`ям інвалідів війни та загиблих військовослужбовців АТО отримувати грошову компенсацію за належне їм житло відповідно до Житлового кодексу України.

Таким чином, нормами Порядку №719 чітко передбачено право на отримання позивачем грошової компенсації.

Так, зокрема, п. 2 Порядку №719 право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають члени сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час участі в антитерористичній операції або забезпеченні її проведення чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів - які перебувають на квартирному обліку.

Отже, в даному випадку ОСОБА_2 , до її звернення із заявою щодо отримання грошової компенсації до відповідача, вже перебувала на обліку, як утриманка загиблого військовослужбовця, що підтверджується Рішенням від 25.05.2018 №224, яке наявне в матеріалах справи, а отже набула право на отримання такої компенсації.

Пунктом 15 Порядку №719 визначені підстави, за наявності яких, відповідач може відмовити заявнику в призначенні грошової допомоги.

Даний перелік є вичерпним та не підлягає широкому трактуванню. При цьому, відповідачем не подано до суду належних та допустимих доказів, що підтверджували б наявність обставин у відповідача, необхідних для прийняття рішення Комісією про відмову у призначенні такої грошової допомоги.

Суд критично ставиться, до посилань відповідача, викладених у відзиві та покладених в основу оскаржуваного рішення, про те, що у позивача відсутній документ, що посвідчує родинні стосунки між заявницею і особою, що загинула.

Суд звертає увагу, що згідно Довідки Новокодацької районної у місті Дніпрі ради Управління соціального захисту населення, ОСОБА_2 з 18.09.2017 перебуває на персоніфікованому обліку, як член сім`ї померлого ветерана війни.

Відповідачем даний факт жодними доказами не спростовано.

Як передбачено ч. 1 ст. 9 ЖК УРСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 9).

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій (ч. 5 ст. 9).

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 45 ЖК УРСР у першу чергу жилі приміщення надаються потребуючим поліпшення житлових умов сім`ям воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняним до них у встановленому порядку особам.

Тобто дана норма містить перелік категорій громадян, яким житлові приміщення надаються у першу чергу, зокрема, такі особи мають право на одержання житлового приміщення у більш короткий термін, ніж особи, що належать до загальної черги. Так, у першочерговому порядку надання житлових приміщень здійснюється незалежно від того, чи існувало право на одержання житлового приміщення в першу чергу при взятті на квартирний облік чи воно виникло пізніше підчас перебування на обліку у загальній черзі.

Як зазначалось вище, ОСОБА_2 перебувала на обліку, як особа, яка потребує поліпшення житлових умов. А отже має право на виплату відповідної грошової компенсації.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

За подання даного позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. (квитанція від 19.02.2020), який, відповідно до статті 139 КАС України, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що обґрунтованість тривалості провадження завжди повинна оцінюватися в світлі обставин справи з посиланням на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також те, що було головним для заявника в спорі. Справа є важливою для позивача та вимагала особливої ретельності, чим обумовлена тривалість її розгляду.

Керуючись ст. ст. 77, 139, 242-243, 245-246, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради в особі Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих військовослужбовців та осіб з інвалідністю І - ІІ групи про виплату грошової компенсації про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради в особі Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих військовослужбовців та осіб з інвалідністю І - ІІ групи про виплату грошової компенсації від 06.02.2020 про відмову ОСОБА_2 в наданні грошової компенсації.

Зобов`язати Виконавчий комітет Дніпровської міської ради в особі Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих військовослужбовців та осіб з інвалідністю І - ІІ групи про виплату грошової компенсації повторно розглянути заяву ОСОБА_2 , як члена сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув під час проходження військової служби в зоні антитерористичної операції в районі Донецької та Луганської області та прийняти рішення про виплату грошової компенсації.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Дніпровської міської ради в особі Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих військовослужбовців та осіб з інвалідністю І - ІІ групи про виплату грошової компенсації.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська