Справа № 300/262/20
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"28" квітня 2020 р. справа № 300/262/20

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Шумей М.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльність щодо не проведення перерахунку пенсії із включенням до складу грошового забезпечення щомісячної грошової винагороди та зобов`язання провести з 23.02.2020 перерахунок та виплату пенсії із включенням до складу грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, з врахуванням виплачених сум.

11.02.2020 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подано клопотання про зупинення даної адміністративної справи до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі за № 160/3586/19

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 зупинено провадження в даній адміністративній справі до набрання чинності рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зразковій справі №160/3586/19 (провадження Пз/9901/12/19), ухваленим 06.08.2019.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 провадження у справі відновлено, з огляду на набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі за №160/8324/19 (Пз/9901/20/19).

08.04.2020 позивачем подано заяву про відвід судді Шумея М.В., яка мотивована тим, що провадження у даній справі зупинено з надуманих підстав. Вказана обставина, на переконання позивача, викликає сумніви щодо неупередженості судді у даній справі, а тому відповідно до статті 36 КАС України підлягає відводу.

Главою 3 Кодексу адміністративного судочинства України, врегульовано порядок заявлення та процедуру вирішення питань пов`язаних з відводами.

Так, у відповідності до вимог абзацу 1 частини 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України встановлено вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Відповідно до частини 1 статті 6 ЗУ "Про судоустрій та статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участь в розгляді адміністративної справи та підлягає відводу за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Так, у відповідності до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року за № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи, в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. При цьому, наведені приклади таких випадків:

1. У судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

2. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок.

3. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

З даного приводу, суд зазначає, що положення статей 36 та 37 Кодексу адміністративного судочинства України, визначають вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) та перебувають у логічному взаємозв`язку з нормами Бангалорських принципів поведінки суддів.

Суд вказує на те, що самого лише сумніву в неупередженості чи об`єктивності судді недостатньо для його відводу, та обов`язково повинні бути обґрунтовані підстави для цього сумніву.

Окрім цього, частиною 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Тобто, незгода позивача з ухвалою суду про зупинення провадження, ухвалене головуючим по справі, не може бути підставою для відводу судді.

Окрім цього, як вбачається із поданої позивачем заяви, жодних інших обставин, які в змісті положень ст.36 КАС України є підставами для відводу судді, окрім незгоди із судовим рішенням, ним не наведено.

Таким чином заява позивача про відвід судді є безпідставною та необґрунтованою.

Згідно частин 3 та 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

За наведених підстав та вказаних правових норм, суд дійшов висновку, що дану справу слід передати для вирішення питання про відвід іншому судді.

Керуючись ст. ст.36, 39, 40, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Передати для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу №300/262/20, для вирішення питання про відвід судді.

Згідно ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала, окремо від рішення суду, не оскаржується, заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя Шумей М.В.