Справа № 359/828/20
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/828/20
Провадження № 2-а/359/75/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Мінько Дмитра Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

28.01.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області поштою надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить:

- визнати неправомірними дії, вчинені інспектором сержантом поліції 1 роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської обл. Мінько Д.Ю. при розгляді справи про адміністративне правопорушення;

-скасувати постанову серії ЕАК №1980701 від «15» січня 2020р. про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським Мінько Д.Ю. за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.;

-провадження по адміністративній справі у відношенні мене в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити. (а.с. 1-6).

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 15 січня 2020 року під час вимушеної зупинки на автомобілі, що належить ОСОБА_2 , номерний знак НОМЕР_1 , біля терміналу F аеропорту Бориспіль на позивача було складено постанову про накладання адміністративного стягнення серія ЕАК №1980701 інспектором сержантом поліції 1 роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської обл. Мінько Дмитро Юрійовичем. Зокрема, зазначає, що патрульна машина під`їхала без ввімкнених звукових та проблискових маяків - що суперечить Правилам патрулювання. Поліцейський попросив мої документи для перевірки, та не встановив зауважень. Потім поліцейський сказав йому, що він порушив правила дорожнього руху, та почав виписувати постанову. Його клопотання не виносити постанову відразу та відкласти її розгляд, бо позивачу необхідна фахова юридична (правова) допомога, відповідач відхилив. Позивач наполягає, що в його діях не було ознак адмінправопорушення, бо зупинка була вчинена у стані крайньої потреби: для усунення небезпеки, яка загрожує громадському порядку, власності правам і свободам громадян. Зазначає, що здійснив вимушену зупинку, бо відчув різкий біль в спині та заніміння ноги. Зупинився та випив знеболювальне, та трохи зачекав, поки біль мене. Вказує, що в нього діагностовано захворювання хребта, і він постійно проходить обстеження та лікування, останній раз стаціонарно проходив лікування в 2018р. зазначає, що інспектор не надав йому будь яких доказів, щоб підтвердили б скоєння порушення правил дорожнього руху. Вважає дії поліцейського протиправними, оскільки позивача було позбавлено юридичної допомоги адвоката, не враховано, що зупинка була вчинена у стані крайньої потреби для усунення небезпеки, та оскільки не було надано будь яких доказів порушення позивачем правил дорожнього руху. Свідки, які могли б підтвердити факт правопорушення, фото, відеозйомка відсутні. Зазначає, що незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач суттєво порушив його права, не надав йому можливості скористатися своїми правами. передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

Ухвалою судді від 29 січня 2020 року було відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду (а.с.14).

У судове засідання позивач не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його присутності (а.с.18).

Відповідач інспектор роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Мінько Д.Ю. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за місцем проходження служби.

До суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву (а.с.21,22-27), за змістом якого вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Так, по суті викладених в позовній заяві обставин відповідач зазначив, що на відео, з нагрудної камери поліцейського, що додається до матеріалів справи, він ознайомив позивача з вчиненим ним правопорушенням, а саме із зупинкою в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Позивача було ознайомлено з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Позивач заявив усне клопотання про перенесення розгляду справи за місцем його проживання у зв`язку з тим, що йому так зручніше Дане клопотання було відхилене Відповідачем на підставі статей 249, 276 КУпАП відповідно до яких розгляд адміністративної справи розглядається відкрито і за місцем його вчинення. Жодних клопотань про право скористатись юридичною допомогою не надходило. Також з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що позивач надав усні поясненні в яких зазначив, мовою оригіналу: «Возле желтой линии остановился, высадил человека, поступил телефонный звонок, чтобы не продолжать движение я ответил на этот звонок». Тому твердження позивача з приводу того, що зупинка була вимушеною спростовуються. Зазначено, що біля терміналу F в напрямку терміналу D встановлено знак 3.34 «Зупинку заборонено» з обох боків також наявна дорожня розмітка 1.4, являє собою суцільну жовту лінію (білі якої зупинився позивач) шириною 10 см і позначає місця, де заборонено зупинку та стоянку транспортних засобів, та яка застосовується самостійно або в поєднанні із знаком 3.34 і наноситься біля краю проїзної частини або по верху бордюру. Також звертає увагу на вимоги ст.252 КУпАП що

посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також на вимоги ст. 276 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення. Зазначає, що правопорушення було вчинене і справа по ньому розглядалася за адресою: с. Гора, вул.Бориспіль-7, і відповідач, розглядаючи справу за вказаною адресою, не порушив порядку розгляду справ, оскільки розгляд відбувався на території, на яку поширюються юрисдикція органу, уповноваженого розглядати справу. Вважає, що суд не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством, та що повноваженнями закриття провадження в адміністративній справі наділені виключно посадові особи - працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які і діють спеціальні звання. Також, звертає увагу суду , що позивач не заперечує свою зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», повідомив, що зупинився для висадки пасажирів та телефонного дзвінка. Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАІІ та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ч.1, 3 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на подані сторонами заяви, підстави для відкладення судового розгляду відсутні.

Дослідивши подані до суду заяву позивача, відзив відповідача, а також письмові матеріали справи та переглянувши наданий відповідачем відеозапис, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Мінько Дмитром Юрійовичем 15 січня 2020 року щодо позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була винесена оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАК №1980701 за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с. 11).

Зі змісту постанови вбачається, що інспектор роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Мінько Д.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що ОСОБА_1 15.01.2020 о 20:40:31 в с.Гора, м.Бориспіль-7, керуючи транспортним засобом (TOYOTA COROLLA НОМЕР_1 ), не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 «в» ПДР України - порушення вимог заборонних знаків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. (а.с.11.

Так, згідно підпункту «в» п. 8.4 Правил дорожнього руху України заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до підпункту 3.34 п. 33 Правил дорожнього руху (заборонні знаки) 3.34- «Зупинку заборонено». Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 стверджує, що здійснив вимушену зупинку, бо відчув різкий біль в спині та заніміння ноги, зупинився та випив знеболювальне та трохи зачекав, поки мине біль. А також на підтвердження діагностовано захворювання хребта, надав копії лікарняних про те, що проходив стаціонарне лікування у 2017 та 2018 році (а.с.2,7,8).

Водночас, у судовому засіданні був досліджений відеозапис з нагрудної камери поліцейського - інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Мінько Д.В на місці зупинки транспортного засобу, де відбувався розгляд справи про адміністративне правопорушення, наданий Батальйоном патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області (а.с.28).

Так, на дослідженому відеозаписі зафіксовано, що правопорушення скоєно 15 січня 2020 року, у зазначений в оскаржуваній постанові час та місці, та момент, як до зупиненого автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 підійшов працівник поліції - відповідач Мінько Д.В. , належним чином представився та повідомив суть скоєного правопорушення - порушення вимог дорожнього знаку 3.34 «зупинку заборонено», також, попередивши про те, що здійснюється відеозапис відповідно до ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».

Також, з переглянутого відеозапису встановлено, що позивач неодноразово надав пояснення, що зупинився, щоб висадити пасажира, після чого відповів на дзвінок по мобільному телефону. Скарг на стан здоров`я не заявляв.

Таким чином, судом встановлено невідповідність пояснень водія, позивача у справі, наданим працівникам поліції, та викладеним ним обставинам, якими він обґрунтовує адміністративний позов.

Також, на відеозаписі зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення, під час якого інспектор патрульної поліції назвав себе, свою посаду, повідомив, що розглядається справа про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному, роз`яснив позивачу - водію ОСОБА_1 його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, з`ясував, чи має водій клопотання, заслухав пояснення водія та повідомив про ухвалене рішення щодо притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 255 гривень, склав оскаржувану постанову та вручив її копію позивачу, також роз`яснив порядок сплати штрафу та строки і порядок оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Зафіксована на відеозаписі інформація спростовує твердження позивача про те, що він мав клопотання щодо відкладення розгляду та що йому необхідна правова допомога. Питання щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 виникли після закінчення розгляду справи інспектором поліції, на що працівниками поліції були надані роз`яснення, що розгляд справи відбувається на місця скоєння адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та за місцем знаходження органу Національної поліції - Батальйону патрульної поліції у м.Борипіль.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач, інспектор патрульної поліції Мінько Д.В., під час розгляду адміністративної справи щодо порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП) , органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частина 1 статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Встановлено, що відповідач - є працівником Батальйону патрульної поліції у м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та на момент складання оскаржуваної позивачем постанови мав спеціальне звання молодшого складу: сержант поліції, яке згідно вищенаведених вимог ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст.81 (Присвоєння первинних спеціальних звань) Закону України «Про Національну поліцію», мав право розглядати справи про адміністративні правопорушення, а саме про порушення правил дорожнього руху за ч.1 ст.122 КУпАП та накладати адміністративні стягнення, отже діяв у межах своїх повноважень.

Крім того, суд приймає до уваги, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідачем дотримано вимог чинного законодавства, в тому числі частин 2 та 4 статті 258 КУпАП, за змістом якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У тому числі відповідачем дотримано вимог ч.6 вказаної статті, відповідно до якої постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, як зазначено в самій постанові про накладення адміністративного стягнення, позивач від підпису та отримання копії постанови відмовився( а.с.3).

Суд прийшов також до переконання, що відповідачем в повній мірі дотримано вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395, щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а також вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, оскільки перед складанням постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача були заслухані пояснення водія, роз`яснено позивачу права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, після чого винесено оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії ЕАК №1980701, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень, в межах санкції, передбаченої вказаною статтею (в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Крім того, судом враховано що оскаржувана постанова за змістом відповідає вимогам ст.283КУпАП, у тому числі викладено суть вчиненого порушення.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до переконання, що підстави для скасування оскаржуваної постанови серії ЕАК №1980701 від «15» січня 2020р. про накладання на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Визначений ст.289 КУпАП строк звернення до суду позивачем не порушений, зважаючи на дату направлення позову до суду засобами поштового зв`язку (а.с.12).

У силу ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 74-77, 139,241-246,250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Мінько Дмитра Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, та у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Муранова-Лесів