Справа № 214/9377/19
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/9377/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 квітня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

секретар судового засідання - Печарник З.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного письмового провадження адміністративну справу №214/9377/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейської взводу №3 роти №2 батальйону №2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Полонської Аліни Владиславівни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, яка була уточнена 08.01.2020 року, в якій просив суд скасувати постанову серії ЕАК №1855624 від 12.12.2019 року в справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 12.12.2019 року відносно нього була винесена постанова відповідно до якої він 12.12.2019 року о 22-23 год. у м. Кривий Ріг, проспект Миру, 8 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 рухався у напрямку 95 кварталу в другій смузі , був зупинений патрульною поліцією за те, що не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед зупинкою, чим порушив п. 9.2 а ПДР України, порушення попереджувальних сигналів при початку руху. З постановою не згоден та вважає її незаконною. Так, постанова щодо притягнення його до адміністративної відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Стаття 258 КУпАП вказує на те, що працівник поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи. Вважає, що фактично розгляд на дорозі на місці зупинки транспортного засобу унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Відповідач виніс постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошено посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Також, оскаржувана постанова не містить посилань належні та допустимі докази, зокрема показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Він був зупинений працівниками поліції нібито за порушення використання зовнішніх світлових приладів та на його прохання надати докази правопорушення, його було повідомлено, що все є на відео, однак на відео було видно, що світло фар та противотуманні фари були увімкненні та сам відповідач переконався, що у нього працює світло. Його було незаконно зупинено за допомогою проблискових вогнів синього кольору та з використанням дальнього світла фар. Тому всі подальші дії та зібрані докази відповідачем, зібрані в незаконний спосіб. Таким чином, оскільки в його діях не було виявлено порушення правил дорожнього руху при використанні зовнішніх світлових приладів не було виявлено, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, 12.02.2020 року в порядку ст.47 КАС України відповідач - інспектор ПП Полонська А.В. подала відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку із законністю та обґрунтованістю винесеної нею постанови. Свої заперечення мотивувала тим, що 12.12.2019 року під час здійснення патрулювання ним було помічено транспортний засіб марки ВАЗ 2101, р/н НОМЕР_1 водій якого не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед зупинкою, чим порушив вимоги п. 9.2 а ПДР. Правопорушення зафіксовано на відео реєстратор, бодікамеру. Після того як позивач у темну пору доби керував т/з без увімкненого ближнього світла та не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку. Після зупинки транспортного засобу, інспектор з напарником підійшла відрекомендувалась відповідно до ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», повідомила причину зупинки, та попрохала водія пред`явити водійське посвідчення та документи на транспортний засіб. Попередньо роз`яснивши ОСОБА_1 його процесуальні права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, вона перейшла до розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу. За результатами розгляду справи було винесено постанову ЕАК №1855624 від 12.12.2019 року. Також, вважає недоречними посилання позивача щодо не зазначення доказів, оскільки у постанові зазначено Бодікамери АЕ00044, АЕ 00179. Будь-яких обмежень процесуальних прав водія з його боку не було. На відеозаписі зафіксовано, як водій ОСОБА_1 не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед зупинкою. На переконання інспектора, оскаржувану ОСОБА_1 постанову винесено об`єктивно, законно, з наданням правової оцінки всім обставинам і наявним доказам, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а всі його доводи з приводу незгоди не доведені жодними доказами та фактично спрямовані на уникнення відповідальності.

Відповідь на відзив позивач не подав.

Сторони правом на участь в судовому засіданні не скористались, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності в письмовому провадженні.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеозапис, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

12.12.2019 року поліцейським роти №3 батальйону №2 взводу №2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Полонською А.В. винесено постанову серії ЕАК №1855624 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, у зв`язку з порушенням п.9.2 «а» ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. у дохід держави (а.с.6).

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 12.12.2019 року о 22-23 годин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2101, р/н НОМЕР_1 по пр. Миру , 8 у м. Кривий Ріг не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед зупинкою, чим порушив п.9.2 «а» ПДР України.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про

адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення поліцейською полку ПП Полонською А.В. як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП, з попереднім роз`ясненням ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його процесуальних прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується підписом позивача в постанові про адміністративне правопорушення від 12.12.2019 року та оглянутим судом відеозаписом з боді-камери на диску DVD-R (запис № час запису 22.56 год.) та надано право скористатись правовою допомогою, з повідомленням прізвища та імя посадової особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення, а відтак спростовує доводи позивача щодо обмеження його процесуальних прав та не повідомлення особи, яка проводила розгляд справи. Жодних зауважень стосовно цього в постанові ОСОБА_1 не зазначено.

Разом з тим, оскільки предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, перевіряючи правомірність її винесення суб`єктом владних повноважень, суд зобов`язаний перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Як вбачається з тексту позовної заяви та оглянутого відеозапису причиною зупинки ОСОБА_1 стало порушення правил використання зовнішніх освітлювальних приладів, а саме керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар.

Разом із тим, фіксації факту вчинення позивачем наведеного порушення технічними засобами, матеріали справи не містять, отже дане порушення не знайшло свого підтвердження.

Разом з тим, суд звертає увагу, що оскаржувану постанову було винесено у зв`язку з порушенням позивачем п. 9.2 «а» ПДР України, яке полягало в тому, що перед зупинкою водій не подав сигнал світловим покажчиком повороту.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Згідно з п.9.2 а) ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед початком руху і зупинкою.

Як визначено ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вважаючи неправомірною постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що він не допускав порушень ПДР та його було зупинено незаконно.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем не оспорюється, 12.12.2019 року о 22.23 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2101, р/н НОМЕР_1 у м. Кривому Розі по пр. Миру, 8.

Оглядом відеозапису на диску DVD-R (запис video_2020_27_17_16-34, час запису 22:23 год.) встановлено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101 р/н НОМЕР_1 не увімкнув покажчик повороту перед зупинкою транспортного засобу на вимогу поліцейських.

Таким чином, в зазначенні об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, інспектором вказано всі обов`язкові її елементи, у тому числі місце та дата вчинення та містить інформації про фіксацію правопорушення, а саме бодікамера АЕ00044, АЕ00179.

Так, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже,візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що в силу п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР України відповідачем зафіксовано у встановленому законом порядку, більш того відеозапис з фактом про порушення був наданий для перегляду позивачеві під час розгляду справи про адміністративне правопорушення (запис №, час запису 22:31 год.), тому суд визнає його як належний та допустимий доказ, у зв`язку з чим доводи позивача в частині неналежності цього доказу не приймає до уваги.

Враховуючи, що перед зупинкою позивач повинен був подати сигнал світловим покажчиком повороту, чого зроблено не було, посилання позивача на те, що він не порушував правил дорожнього руху, та був зупинений поліцейськими незаконно, не спростовує висновку про те, що він був зобов`язаний був подати сигнал світловим покажчиком повороту, незалежно від того, порушував він Правила дорожнього руху чи ні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про порушення позивачем п. 9.2 а) Правил, що підтверджується відеозаписом з місця події, і за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За даних обставин доводи, наведені позивачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією відповідача та наданими ним доказами, які в своїй сукупності є свідченням доведеності наявності в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Сумнівів щодо доведеності його вини, які б тлумачились на його користь, у суду немає.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова серії ЕАК №1855624 від 12.12.2019 року є законною, обґрунтованою та винесена по факту встановленого правопорушення, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень - без змін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейської взводу №3 роти №2 батальйону №2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Полонської Аліни Владиславівни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейська взводу №3 роти №2 батальйону №2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Полонська Аліна Владиславівна, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса робочого місця: вул. Волгоградська 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Рішення суду складено та підписано 27.04.2020 року.

Суддя Н.Г. Гринь