Справа № 640/3719/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року м. Київ № 640/3719/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату Акціонерного товариства «Укргазвидобування»

до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

про скасування пункту припису, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату Акціонерного товариства «Укргазвидобування» з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області в якому просило: скасувати п. 1 припису № 203 від 12.10.2018р., який оформлений Дергачівським районним управлінням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області в частині усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки - забезпечити об`єкт прямим телефонним зв`язком з оперативною службою структурного підрозділу з питань надзвичайних ситуацій місцевого підрозділу органу виконавчої влади, відповідного територіального органу управління ДСНС, органу МВС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перший пункт припису відповідача від 12.10.2018р. № 203 є протиправним, оскільки під час його прийняття суб`єкт владних повноважень не врахував вимог наказу МВС України від 31.07.2017р. № 657 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.08.2017р. за № 1048/30916, яким внесено зміни до Правил пожежної безпеки.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому зазначає, що під час прийняття оскаржуваного припису діяв у межах повноважень, у порядку та в спосіб встановлений Конституцією та законами України, а відтак відсутні підстави для скасування такого пункту припису та задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом Дергачівського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області від 19.09.2018р. «Про проведення планових перевірок» № 110 призначено проведення планових перевірок, зокрема, і позивача.

На підставі вищезазначеного наказу та повідомлення про проведення планової перевірки від 17.09.2018р. № 220/1999 Дергачівським районним управлінням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області у період з 01.10.2018р. по 12.10.2018р. проведено перевірку АЗС № 26 філії УПГГК ПАТ «Укргазвидобування» за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. Залізнична, 31-Г.

За результатом проведеної планової перевірки складено акт щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки № 205, яким встановлено чотири порушення, зокрема, п. 4.4.7 Правил техногенної безпеки, а саме не забезпечено об`єкт прямим телефонним зв`язком з оперативною службою структурного підрозділу з питань надзвичайних ситуацій місцевого підрозділу органу виконавчої влади, відповідного територіального органу управління ДСНС, органу МВС України.

12.10.2018р. на підставі висновків вищезазначеного акту відповідачем винесено припис № 203, у першому пункті якого, з огляду на порушення позивачем п. 4.4.7 Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях затвердженого наказом МНС України від 15.08.2007р. № 557, зобов`язано позивача у строк до 20.11.2018р. забезпечити об`єкт прямим телефонним зв`язком з оперативною службою структурного підрозділу з питань надзвичайних ситуацій місцевого підрозділу органу виконавчої влади, відповідного територіального органу управління ДСНС, органу МВС України.

Позивач вважаючи п.1, 2 вищезазначеного припису протиправним звернувся зі скаргою в порядку адміністративного оскарження.

Листом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області від 23.11.2018р. № 010-5472/154 «Про розгляд скарги» скаргу позивача залишено без задоволення, а пункт 1, 2 припису без змін.

Позивач вважаючи перший пункт припису від12.10.2018р. № 203 протиправним, звернувся до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства, ознайомившись із доводами представників сторін суд зазначає таке.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V (далі - Закон №877-V).

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища, а заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Разом з цим, відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності регулює Кодекс цивільного захисту України.

Положеннями статті 64 Кодексу цивільного захисту України визначено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять:

1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду;

2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки;

3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, в контексті положень частини 1 статті 65 Кодексу цивільного захисту України, здійснює державний нагляд (контроль) з питань, які визначені частиною першою статті 64 цього Кодексу щодо:

1) центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, інших державних органів та органів місцевого самоврядування;

2) суб`єктів господарювання;3) аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (ч. 1 ст. 66 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Положеннями частини 8 статті 7 Закону №877-V передбачено, що припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Судом встановлено, що відповідачем проведено перевірку позивача щодо додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки за результатом якої складено акт, на підставі висновків якого винесено припис, зокрема, пунктом 1 якого зобов`язано позивача у строк до 20.11.2018р. забезпечити об`єкт прямим телефонним зв`язком з оперативною службою структурного підрозділу з питань надзвичайних ситуацій місцевого підрозділу органу виконавчої влади, відповідного територіального органу управління ДСНС, органу МВС України.

Підставою для винесення першого пункту припису слугували висновки відповідача про порушення позивачем п. 4.4.7 Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях затвердженого наказом МНС України від 15.08.2007р. № 557.

Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваного пункту припису позивача зазначає, що застосуванню до спірних правовідносин підлягає лише Правила пожежної безпеки в Україні затверджені наказом МВС України від 30.12.2014р. № 1417 (в редакції після 03.10.2017р.), п. 10.5 яких встановлено, що АЗС мають бути оснащені телефонним, гучномовним зв`язком. Для АЗС, які не обладнані провідним телефонним зв`язком, дозволяється для цих цілей використовувати засоби стільникового зв`язку.

Таким чином, з посиланням на ст. 58 Конституції України вважає, що достатнім є наявність на АЗС № 26 лише стільникового зв`язку.

Суд вважає такі доводи позивача помилковими, з огляду на таке.

Загальні вимоги до організації техногенної безпеки як складової частини цивільного захисту на підприємствах, в установах, організаціях (далі - об`єкти) та на небезпечних територіях і є обов`язковими для виконання керівниками органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, керівниками та посадовими особами підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, фізичними особами визначаються Правилами техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях затвердженого наказом МНС України від 15.08.2007р. № 557 (далі - Правила № 557).

Вищезазначені Правила № 557 були чинними станом на момент винесення оскаржуваного пункту припису та втратили чинність 02.01.2019р. на підставі Наказу Міністерства внутрішніх справ від 05.11.2018р. № 879.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач приймаючи оскаржуваний пункт припису діяв відповідно до вимог законодавства чинного на той момент.

Більше того, суд вважає за необхідне зазначити, що загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд визначаються Правилами пожежної безпеки в Україні затверджені наказом МВС України від 30.12.2014р. № 1417 (далі - Правила № 1417).

Відповідно до п. 33, 43 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю;

техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

З вищевикладеного вбачається, що Правила № 557 стосуються пожежної безпеки, а Правила № 1417 стосуються техногенної безпеки, а відтак застосування вимог одного Порядку і не застосування іншого (за умови його чинності станом на момент виникнення спірних правовідносин) було б помилковим, оскільки відповідні порядки спрямовані на регулювання певної сфери суспільних відносин.

З огляду на вищевикладене та враховуючи той факт, що відсутність прямого телефонного зв`язку з оперативною службою структурного підрозділу з питань надзвичайних ситуацій місцевого підрозділу органу виконавчої влади, відповідного територіального органу управління ДСНС, органу МВС України, не заперечується позивачем, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Також, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 20.05.2019 (справа № 417/3668/17).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись ст. 242, 243, 251, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату Акціонерного товариства «Укргазвидобування» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 255 КАС України та може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська