Справа № 462/1387/20
Суддя: Кирилюк А. І.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/1387/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Кирилюка А.І.,
секретаря судового засідання Гули М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
02.03.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить скасувати постанову ЛВ111053 від 13.01.2020 року інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Федорича Т.М., якою її було притягнуто до відповідальності передбаченої ч.1 ст.152-1 КУпАП за порушення ПДР п.8.4 «г», 5.39 та 7.14 і накладено штраф в розмірі 300 грн.
17.04.2020 року в наведеній вище справі ухвалено рішення про задоволення позовних вимог.
На виконання ст. 139 КАС України представник позивача адвокат Ділай М.П. подав заяву від 21.04.2020 р. про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу і просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління безпеки міста Львівської міської ради у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката 4204,00 грн.
Сторони повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАСУ у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та письмові докази, додані до заяви про відшкодування судових витрат, суд дійшов висновку про її часткове задоволення.
Як вказує у своїй заяві адвокат Ділай М.П. - позивач ОСОБА_1 понесла витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 4204,0 грн., що підтверджується доданими до заяви про розподіл судових витрат доказами : договором про надання юридичної допомоги від 03.04.2020 р., додатковою угодою № 01 до вказаного договору, розрахунком витрат на професійну правову допомогу, актом №1 прийняття - передачі наданих послуг, квитанцією до прибуткового касового ордера № 3 від 21.04.2020 року. Адвокат зазначає, що вказані належним чином ним надавались послуги, що були обумовлені сторонами попередньо, та відповідають усім встановленим радами адвокатів окремих областей рекомендаціям щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, копія яких також долучена до заяви.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Право сторони на відшкодування понесених витрат на оплату послуг адвоката вбачається з рішень Європейського суду з прав людини, практика якого в силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч. 4 ст. 10 ЦПК України має використовуватись судами як джерело права, зокрема, п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна та інші проти України" від 10.12.2009 року, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року.
Згідно із ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п.1 ч.3 ст.132КАС Українидо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).
Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС).
Відповідно до ч. 5 цієї ж статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодовуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч 9 цієї ж статті при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Як передбачено ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Однак, в ході вирішення заяви про ухвалення додаткового судового рішення посилання позивача на понесені ним витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, не знайшли свого підтвердження повною мірою.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідачу розрахунок суми витрат на правничу допомогу та додані документи, позивачем не надсилались.
Аналіз наведених приписів свідчить про те, що у разі недотримання вимог щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із наведеними у частині 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України критеріями суд вправі зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
Тобто, положення частин 5, 6, та 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України застосовуються у тих випадках, коли адвокатом надавались послуги (виконувались роботи), проте розмір таких неспівмірний із деякими критеріями.
Судом при вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу визначаються критері судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та значенням для учасників справи. Суд враховує, що при негативному судовому рішенні позивач повинен був сплатити штраф
Від так, суд приходить до переконань про те, що позивачем повною мірою не доведено співмірність заявленої вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 4204 грн. витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката.
Так з наданого розрахунку витрат слід не підлягають стягненню:
-п.1 «ознайомлення і вивчення матеріалів, правовий аналіз справи Замовника» є неспівмірними до складності справи та значенню для учасників справи.
- п.3 «складення доповнення до позовної заяви» - не відповідають критерію необхідності з урахуванням складності справи. Крім того, такий документ виходить за межі визначених вимогами ст. 159 КАС України.
-п.4-5 «участь у справі» - за хронометражем судових засідань підлягає врахуванню не більше 0,5 год.
За таких обставин, суд приходить до переконань про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 1.576,50 /одну тисячу п`ятсот сімдесят шість грн. 50 копійок/ грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 132, 134, 139, 143 КАС України,
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ділай Михайла Петровича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
В іншій частині стягнення витрат відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, який обраховується з дня наступного за закінченням строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)».

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повне додаткове судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного додаткового рішення.

Повний текст додаткового рішення суду складено 27.04.2020 року.

Суддя (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя