Справа № 160/3654/20
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

29 квітня 2020 року Справа № 160/3654/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Коренев Андрій Олексійович, перевіривши матеріали адміністративного позову Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправними дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправними дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить:

визнати причини пропуску строку звернення Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до суду із позовом поважними та поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду.

зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції закрити виконавче провадження ВП №60884761 про зобов`язання управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради продовжити довідку про взяття на облік ОСОБА_1 як внутрішньо переміщену особу.

скасувати постанову державного виконавця від 19.12.2019 року виконавчого провадження ВП № 60884761 про стягнення з управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради виконавчого збору в розмірі 16692,00 грн. за виконавчим листом № 0440/6576/18 .

скасувати постанову державного виконавця від 19.12.2019 року про стягнення з управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн. за виконавчим провадженням ВП № 60884925 на виконання виконавчого листа № 0440/6576/18 щодо здійснення виплати ОСОБА_1 адресної допомоги, починаючи з 20.09.2014 року та винести нову постанову з урахуванням суми розрахунку яка складає 32428,07 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року вищезазначена позовна заява була залишена без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви у зазначений судом строк.

27 квітня 2020 року на виконання вимог ухвали до суду надійшла уточнена позовна заява Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради та заява про поновлення пропущеного строку на звернення до суду.

В обґрунтування поважних причин пропуску строку позивачем зазначено, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року по справі 0440/6576/18 замінено сторону (боржника) у виконавчого провадження з управління праці та соціального захисту населення Самарської у місті Дніпрі ради на його правонаступника Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради. До моменту заміни сторони у виконавчих провадженнях Самарське управління не мало можливості виконати рішення у зв`язку з реорганізацією, а Лівобережне управління не мало підстав виконувати рішення так, як не було боржником.

Однак, вказані причини пропуску строку не можуть бути визнанні судом поважними, виходячи з такого.

Зі змісту п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України слідує, що десятиденний термін для звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Так, положеннями ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення й застосування Конвенції (пункт 1 статті 32), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце в далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту з плином часу (п.51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; п.570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися" дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся по його захист до суду, недостатньо.

Судом встановлено, що Рішенням Дніпровської міської ради від 23.01.2019 р. № 40/40 «Про внесення змін до рішень міської ради стосовно структури міської ради та її виконавчих органів, граничної чисельності працівників міської ради та її виконавчих органів», затверджено виконавчий орган міської ради зі статусом юридичної особи -Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради.

Згідно з рішенням XXII сесії VII скликання Самарської районної у місті Дніпрі ради від 30.01.2019 №6/22 «Про припинення діяльності управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради як юридичної особи шляхом реорганізації» діяльність управління як юридичної особи припиняється шляхом реорганізації (приєднання до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради) з 24.04.2019 року.

Рішенням XXVI сесії VII скликання Самарської районної у місті Дніпрі ради від 24.09.2019 року №14/26 про внесення змін до рішення Самарської районної у місті Дніпрі ради від 03.05.2019 року №2/24 всі балансові рахунки, матеріальні цінності, активи та документи управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради передаються до правонаступника Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради.

Тобто, з 24.09.2019 року позивач набув усі права та обов`язки управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради, однак отримавши 28 грудня 2019 року (вх. №5/1162) постанову про відкриття провадження від 19.12.2019 року винесену при примусовому виконанні рішення суду за виконавчим листом № 0440/6576/18 від 23.07.2019 року дій у встановлений законом строк щодо оскарження постанов державного виконавця не вчинив.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивні непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративні позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належиш доказами. Незнання про порушення через байдужість до свого прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 320/5468/18 та від 22.08.2019 у справі 2а-175/1625/15 (адміністративне провадження № К/9901/21037/19, № К/9901/7971/18).

Таким чином, позивачем пропущено строк звернення із позовом до суду, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, а вказані у заяві про поновлення строку на звернення до адміністративного суду доводи не спростовують факт пропуску строку та не підтверджують поважність пропуску такого строку.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу. Відповідно до частини шостої статті 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Керуючись ч. 2 ст. 123, п.1 ч.4 ст.169, ст. КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправними дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев