Справа № 200/4045/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 р. Справа№200/4045/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Приватного виконавця Клименка Романа Васильовича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс"

про: визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № 61645186), а також постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 25.03.2020 року, постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 25.03.2020 року та постанову про арешт коштів боржника від 25.03.2020 року, які винесені приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименка Романом Васильовичем.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного виконавця Клименка Романа Васильовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № 61645186), а також постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 25.03.2020 року, постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 25.03.2020 року та постанову про арешт коштів боржника від 25.03.2020 року, які винесені приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименка Романом Васильовичем.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.03.2020 року приватним виконавцем Клименко Р.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 61645186. Позивач вказує, що в межах виконавчого провадження № 61645186 приватним виконавцем 25 березня 2020 року прийняті постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанова про стягнення з боржника основної винагороди, постанова про арешт коштів боржника. Позивач вважає прийняті спірні постанови протиправними та такими, що прийняті з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки приватним виконавцем відкрито виконавче провадження у місті Київ, у межах власного виконавчого округу, проте позивач проживає у м. Бахмут Донецької області. Позивач вважає, що відповідач не мав права приймати до виконання виконавчий напис нотаріуса № 151, виданий 11.02.2020 року приватним нотаріусом, з тих же підстав не мав права і приймати постанову про відкриття виконавчого провадження та накладати арешт на її рахунок відкритий у банківській установі. Також позивач вказує на те, що матеріали справи не містять жодних доказів, що на момент відкриття виконавчого провадження ВП № 61645186 та на даний час на картковому рахунку відкритому в ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» знаходяться грошові кошти, що давало би підстави вважати їх майном боржника, відповідно місцезнаходженням майна боржника. Крім того позивач зазначає, що матеріали виконавчого провадження не міститься жодного документа, який би взагалі підтверджував будь - який зв`язок між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», а також зазначає про відсутність відкритих рахунків в ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс».

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду представник позивача через канцелярію суду надав клопотання, відповідно до якого просив суд розглядати справу без його участі та участі позивача, а також зазначав, що позов підтримує та просив його задовольнити.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що приватний виконавець має право приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах. Відповідач зазначає, що оскільки до нього надійшов виконавчий документ у якому зазначено, що місцезнаходження майна боржника у межах виконавчого округу м. Києва, а тому у нього не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання. Відповідач вважає свої дії щодо винесення оскаржуваних постанов правомірними та законними з дотриманням норм чинного законодавства.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа письмову думку з приводу заявлених позовних вимог суду не надала.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 27 квітня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року відкладено розгляд справи на 30 квітня 2020 року, у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів у справі.

Згідно ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якими встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач та представник позивача просили суд розглядати справу без їх участі, а представник відповідача у судове засідання не з`явився, суд приходить висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що на адресу приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клименко Романа Васильовича направлена заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про примусове виконання рішення за вих. № 79/ПВ/20 від 16.03.2020 року, за підписом представника стягувача за довіреністю Скрипка А.О., з проханням відкрити за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою Владиславом Юрійовича за № 151 від 11.02.2020 року про стягнення із боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» коштів у розмірі 9130,67 грн., а також накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно (грошові кошти) боржника, та на відкриті рахунки у банківських установах (а.с. 51-52).

До заяви були долучені: виконавчий напис № 151 від 09.11.2019 року, платіжне доручення про сплату авансового внеску; належним чином завірена копія довіреності представника стягувача. (а.с. 67-68, 69).

Зазначена заява отримана приватним виконавцем 25 березня 2020 року за вх. № 198.

25.03.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кличенко Романом Васильовичем, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61645186, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Мажуги Владислава Юрійовича № 151 від 11.02.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 9130,67 грн. Відповідно до змісту цієї постанови зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 913,07 грн. (а.с. 17).

Доказів направлення (вручення) постанови про відкриття виконавчого провадження відповідачем суду не надано.

25 березня 2020 року приватним виконавцем у межах виконавчого провадження № 61645186 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження відповідно до якої визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму мінімальних витрат в сумі 300 грн. (а.с. 19).

25 березня 2020 року приватним виконавцем у межах виконавчого провадження № 61645186 винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, відповідно до якої стягнуто з боржника ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 913,07 грн. (а.с. 21).

Також 25.03.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про накладення арешт кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_1 (а.с. 23).

Не погодившись з прийнятими відповідачем у межах виконавчого провадженнями № 61645186 постановами від 25 березня 2020 року про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди та про арешт коштів боржника, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Суд зазначає, що оскільки спірні правовідносини склались з приводу виконання виконавчого напису нотаріуса, відтак при вирішенні спору слід виходити з положень Закону України "Про виконавче провадження", згідно із статтею 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 3 статті 26 Закону № 1404 визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 №1403-VII (далі - Закон № 1403) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються, зокрема, виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст . 23 Закону № 1403 у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

За змістом постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61645186 від 25.03.2020 року, вказана постанова прийнята приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. Відтак, виконавчим округом приватного виконавця Клименко Р.В. є місто Київ.

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону № 1403 виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону №1403 приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

В силу вимог ч. 2 ст. 24 Закону № 1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон України "Про виконавче провадження" визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 25 Закону № 1403 право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Визначення місця вчинення приватним виконавцем виконавчих дій у вже відкритому виконавчому провадженні здійснюється відповідно до загальних норм, якими визначаються вимоги щодо місця вчинення відповідної виконавчої дії - без обмеження дій приватного виконавця виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність (ч. 6 ст. 25 Закону № 1403 та абз. 2 ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження").

Отже, як видно зі змісту наведеної вище ч. 2 ст. 24 Закону № 1404, якщо місце проживання, перебування боржника-фізичної особи та місцезнаходження боржника-юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та, відповідно, на яку розповсюджуються компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, судом встановлено, що приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження, відповідач керувалася тим, що кошти позивача, які знаходяться на рахунку, відкритому в ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», який є правонаступником ПАТ «Платинум Банк», є майном, фактичним місцезнаходженням якого є адреса фінансової установи (м. Київ, вул. Січових Стрельців, буд. 37-41).

Слід зазначити, що за вищевказаною адресою знаходиться і стягувач у виконавчому провадженні ВП № 61645186.

Частиною 1 статті 190 Цивільного кодексу України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ч. 1 ст. 179 Цивільного кодексу України).

Однак, наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому жодних коштів чи цінностей, не породжує цивільні права та обов`язки. Сам рахунок без наявності на ньому коштів не може бути власністю громадянина, оскільки саме матеріальні цінності, майно, кошти можуть бути об`єктом стягнення, а не рахунок у банку, який є засобом, механізмом, способом безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів.

Суд зазначає, що наявність рахунку в банку може бути підставою для відкриття виконавчого провадження за місцем знаходження банку лише за умови наявності коштів боржника на цьому рахунку.

Крім того, суд вважає, що у даному випадку місцезнаходженням майна є не місце розташування самого банку, де відкритий рахунок, такі рахунки не є майном у розумінні положень ст. 190 ЦК України, оскільки вони не є окремими речами чи їх сукупністю, а фактично вони є засобом обліку руху грошових коштів та призначені для виконання клієнтами платіжних систем певних операцій.

Разом з тим суд звертає увагу, що стягувачем при поданні заяви про примусове виконання рішення не зазначено та не надано доказів, які б підтверджували, що боржник дійсно має власні грошові кошти (майно) на рахунку відкритому у ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс».

Отже, відповідач мав право відкрити виконавче провадження щодо позивача тільки за умови наявності достовірної інформація про наявність грошових коштів на рахунку позивача у банку, місцезнаходження якого є місто Київ.

Відповідачем не надано суду доказів наявності у позивача на час відкриття спірного виконавчого провадження коштів на рахунку у банківських установах, місцезнаходженням яких є місто Київ.

Про відсутність будь-яких коштів на рахунках боржника у банківських установах свідчить й винесення приватним виконавцем постанови від 25.03.2020 року про звернення стягнення на соціальний рахунок, оскільки за правилами, визначеними частиною першою статті 68 Закону № 1404-VIII, умовою звернення стягнення на такі виплати є відсутність коштів боржника у банках та інших фінансових установах.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що приватним виконавцем з перевищенням наданих їй законом повноважень прийнято до виконання виконавчий напис № 151, виданий 11.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою Владиславом Юрійовичем про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість в розмірі 9130,67 грн., та відкрито виконавче провадження, адже жодна з підстав, визначених законом для відкриття виконавчого провадження на території міста Києва, була відсутня.

Наслідком протиправного відкриття виконавчого провадження, є протиправність всіх вчинених приватним виконавцем виконавчих дій та прийняття рішень (постанов).

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Крім цього, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, рішення від 10 лютого 2010 року, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

У відповідності до вимог ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Приписами частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного виконавця Клименка Романа Васильовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" про визнання протиправною та скасування постанови від 25.03.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 61645186, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем, з виконання Виконавчого напису № 151, виданого 11.02.2020 приватним нотаріусом КМНО Мажугою Владиславом Юрійовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 9130,67 грн., визнання протиправною та скасування постанови від 25.03.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем у виконавчому провадженні № 61645186, визнання протиправною та скасування постанови від 25.03.2020 про стягнення з боржника основної винагороди, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем у виконавчому провадженні № 61645186, визнання протиправною та скасування постанови від 25.03.2020 про арешт коштів боржника, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Клименко Романом Васильовичем у виконавчому провадженні № 61645186.

Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає від шкодуванню, оскільки позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» є звільненим від сплати судового збору.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного виконавця Клименка Романа Васильовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" про визнання протиправною та скасування постанови від 25.03.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 61645186, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем, з виконання Виконавчого напису № 151, виданого 11.02.2020 приватним нотаріусом КМНО Мажугою Владиславом Юрійовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 9130,67 грн., визнання протиправною та скасування постанови від 25.03.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем у виконавчому провадженні № 61645186, визнання протиправною та скасування постанови від 25.03.2020 про стягнення з боржника основної винагороди, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем у виконавчому провадженні № 61645186, визнання протиправною та скасування постанови від 25.03.2020 про арешт коштів боржника, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Клименко Романом Васильовичем у виконавчому провадженні № 61645186 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 25.03.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 61645186, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем, з виконання Виконавчого напису № 151, виданого 11.02.2020 приватним нотаріусом КМНО Мажугою Владиславом Юрійовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 9130,67 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 25.03.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем у виконавчому провадженні № 61645186.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 25.03.2020 про стягнення з боржника основної винагороди, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем у виконавчому провадженні № 61645186.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 25.03.2020 про арешт коштів боржника, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Клименко Романом Васильовичем у виконавчому провадженні № 61645186.

Повний текст рішення складено та підписано 30 квітня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська