Справа № 944/399/20
Суддя: Швед Н. П.
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/399/20
Провадження №2-а/944/131/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2020 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря - Козака О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора ПП у Львівській області Стеня Павла Ярославовича про скасування постанови серії ПС2№733009 від 07.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора ПП у Львівській області Стеня Павла Ярославовича про скасування постанови серії ПС2№733009 від 07.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення.

Вобґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що 07.01.2020 року інспектором СРПП №1 Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Стень П.Я. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ПС2№733009 від 09.01.2020 року.

Відповідно до змісту винесеної постанови, вона 07.01.2020 року о 23 год. 25 хв. у м.Яворів Львівської області, керувала транспортним засобом у якого не освітлювався державний номерний знак, чим порушила п.2.9 ПДР України (керування транспортним засобом із номерним знаком, що неосвітлений в темну пору доби), тобто своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Вважає винесену постанову незаконною та необгрунтованою, оскільки вона не могла передбачити те, що підсвітка вийде з ладу. Перед виїздом транспортного засобу вона перевірила справність підсвітки номерного знаку, яка працювала, а про те, що така не працює, дізналася після зупинки транспортного засобу інспектором.

Просить позов задовольнити. Скасувати постанову серії ПС2№733009 від 07.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Ухвалою від 30.01.2020 року призначено спрощений порядок розгляду справи.

В судове засідання позивач не з`явилася, на адресу суду скерувала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Судовий розгляд здійснювався за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, слід прийти до наступного.

Судом встановлено, що 07.01.2020 року інспектором СРПП №1 Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Стень П.Я. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху,

зафіксоване не в автоматичному режимі серії ПС2№733009 від 07.01.2020 року.Відповідно до винесеної постанови, ОСОБА_1 07.01.2020 року о 23 год. 25 хв. у м.Яворів Львівської області, керувала транспортним засобом у якого не освітлювався державний номерний знак, чим порушила п. 2.9 вПДР України, тобто своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Згідно ч.6 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об?єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

З матеріалів справи вбачається, що свідків правопорушення не встановлено, не відібрано у них пояснення. До постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

В оспорюваній постанові інспектор не врахував приписів частин 1-3 ст.7 КУпАП про необхідність розгляду і вирішення справ не інакше як на підставі наступних засад: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Всупереч вимогам ч.2 ст.79 КАС України відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 порушила вимоги Правил дорожнього руху, що стало підставою для її притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП. Також не скерував на адресу суду відзив на заявлені позовні вимоги.

Як встановлено із наданих позивачем доказів перед тим як сідати за кермо, ОСОБА_1 оглянула свій автомобіль, підсвідка номерів вищевказаного автомобіля була справною, коли така могла перегоріти під час руху чи під час зупинки транспортного засобу інспектором поліції, їй не відомо, оскільки із автомобіля вона не виходила.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення, однак такі відпоавідачем суду не надані.

Відповідно до вимог ч.1ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Відповідно до вимог ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім

аргументам учасників справи.

В силу вимог ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п.3 ч.3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/ 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

В рішенні у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України», висловив позицію, що принцип презумпції невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з підстав недоведеності суб`єктом владних повноважень факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП оскільки, оскаржувана постанова винесена без належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та не долучено відповідачем доказів, на яких ґрунтується постанова про вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Крім цього, слід звернути увагу на те, що ОСОБА_1 під час розгляду оскаржуваної постанови було позбавлено користуватись юридичною допомогою адвоката чи іншого фахівця в галузі права який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, тобто було порушено також її право на захист.

Беручи до уваги викладене, постанову серії ПС2№733009 від 07.01.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за ч.6 ст.121 КУпАП слід скасувати та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 242-244, 246, 268, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора ПП у Львівській області Стеня Павла Ярославовича про скасування постанови серії ПС2№733009 від 07.01.2020року про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії ПС2№733009 від 07.01.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за ч.6 ст.121 КУпАП - скасувати та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Швед Н.П.