Справа № 814/2804/14
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 р. № 814/2804/14
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Приватного підприємства "Струг", вул. Дружби Народів, 6, кв. 11,м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55501
до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001
про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.02.2014 р. № , № ,
ВСТАНОВИВ:

Позивач 12.09.2014 звернувся до суду з позовом до Южноукраїнської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27 лютого 2014 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 201 915 грн. (в т.ч. за основним платежем - 134 610 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 67 305 грн.) та № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 183 300 грн. (в т.ч. за основним платежем - 122 200 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 61 100 грн.).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що угоди укладені з його контрагентами ТОВ "Електромонтаж-Трейд", ТОВ "Транспортна-монтажна фірма "Транспосервіс ЛТД", ТОВ "Карбон-Юг" мали реальний характер, що підтверджується первинними документами, наданими для перевірки, тому позивачем правомірно сформований податковий кредит та витрати за наслідками цих угод, а податкові повідомлення-рішення №, № є протиправними та недійсними з моменту прийняття.

Відповідач надав заперечення проти позову просить відмовити у задоволенні позову, тому що при проведенні перевірки було встановлено, що контрагенти позивача здійснювали операції без мети настання реальних наслідків та укладено правочини без мети настання реальних наслідків, з метою заниження об`єкту до оподаткування, ухилення від сплати податків. Позивачем при перевірки не надано заявки на поставку товару, як зазначається в договорі, товарно-транспортних накладних, або інших документальних підтверджень отримання-передачі та доставки товару від постачальника покупцю.

Постановою Верховного Суду від 14.01.2020 постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.01.2015 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2016 скасовано рішення судів І та ІІ інстанції, справу направлено на новий розгляд. При цьому суд зазначив, що у даній справі дослідженню підлягає реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті; взаємозв`язок між отриманими товарами (послугами) та використанням їх у господарській діяльності. Суди попередніх інстанцій не перевірили, чи були обумовлені розумними економічними чи іншими причинами (метою ділового характеру) господарські операції позивача та його контрагента. Для встановлення правильності відображення у податковому обліку господарських операцій платника податку судам слід з`ясувати реальність задекларованих господарських операцій; встановити наявність ділової мети у розглядуваних операціях; визначити об`єктивний зміст вчинених операцій у порівнянні із задекларованим; підтвердити або спростувати добросовісність позивача, у зв`язку з тим, що його контрагент має дефекти правового статусу, оцінити дотримання учасниками господарської операції норм податкового законодавства щодо змісту та наслідків для податкового обліку відповідної операції. Зокрема, суди не з`ясували, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованими постачальниками, хто персонально брав у цьому участь, не допитано осіб, задіяних в такому процесі, як свідків з метою з`ясування характеру та змісту здійснених операцій, а також достовірності їхніх пояснень, наданих у рамках розслідування кримінальної справи.

Ухвалою від 11.02.2020, 23.03.2020 суд просив сторін надати пояснення та докази на виконання постанови Верховного Суду від 14.01.2020.

На виконання вимог суду сторони надали суду пояснення, які є ідентичними раніше зазначеним позиціям у позові та запереченнях, які містяться в матеріалах справи. Нових доказів суду не було надано, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянув матеріали справи суд встановив:

Актом документальної позапланової невиїзної перевірки Приватного підприємства « Струг» щодо правомірності формування податкового кредиту з ТОВ «Електромонтаж-Трейд» за листопад 2011, ТОВ Транспортна-монтажна фірма «Транспосервіс ЛТД» за квітень 2012, ТОВ «Карбон-Юг» за січень 2013 та формування витрат, що враховуються при визначення об`єкта оподаткування за 4 кв.2011, ІІ кв.2012 та І кв.2013 від 08.02.2014 № 5/14-09-22-01/32841807 встановлено порушення ПП "Струг" п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, внаслідок чого позивачем безпідставно завищено дозволений податковій кредит в податкових деклараціях в розмірі ПДВ 122 200 грн., чим занижено податок на додану вартість на суму 122 200 грн. (в т.ч. в листопаді 2011р. - 110256 грн., у квітні 2012р. - 7444 грн., у січні 2013р. - 4500 грн.); п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, внаслідок чого підприємством безпідставно завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування за період, що перевірявся, на суму 588 499 грн., що призвело до заниження податку на прибуток на суму 134 610 грн. (в т.ч. 4 квартал 2011р. - 126794 грн., 2 квартал 2012 р. - 7816 грн.).

За наслідками перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 27.02.2014: № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 122200 грн. та штрафними санкціями в сумі 61100 грн., № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 134610 грн. та 67305 грн. штрафні санкції.

Основним видом діяльності позивача в періоди, які перевірялись, є будівництво житлових і нежитлових будівель (КВЕД 41.20), на здійснення якого ПП "Струг" мало ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції серії АВ №590658 від 21.09.2011р. терміном дії з 21.09.2011р. по 21.09.2016р.

В періоди, які перевірялись контролюючим органом, ПП "Струг" формувало податковий кредит, в тому числі, на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ "Електромонтаж-Трейд" на виконання договору поставки №6 від 03.10.2011р. (т. 1 а.с.31-32), ТОВ "ТМФ "Транспосервіс-ЛТД" на виконання договору поставки №28 від 01.03.2012р. (т. 1 а.с.65-66) та ТОВ "Карбон-Юг" на виконання договору поставки №1/2013 від 10.01.21013р. (т. 1 а.с.59-60).

В підтвердження виконання умов договорів позивачем надано до перевірки:

- за договором з ТОВ "Електромонтаж-Трейд" (рейка, стрингер, гіпсокартон, профіль, само різи тощо): податкові накладні №60 від 14.11.2011р., №81 від 16.11.2011р., №96 від 18.11.2011р., №157 від 29.11.2011р., №173 від 30.11.2011р.; видаткові накладні №ЕТ-000057 від 14.11.2011р., №ЕТ-000064 від 16.11.2011р., №ЕТ-000073 від 18.11.2011р., №ЕТ-000206 від 30.11.2011р., №ЕТ-000112 від 29.11.2011р.; рахунки-фактури №ЕТ-000067 від 14.11.2011р., №ЕТ-000073 від 16.11.2011р., №ЕТ-000093 від 18.11.2011р., №ЕТ-000128 від 29.11.2011р., №ЕТ-000136 від 30.11.2011р.; платіжні доручення (т. 1 а.с.33-58);

- за договором з ТОВ "Карбон-Юг" (відвід, труби, хомути, шліфбумага, дюбель, повітровод тощо): податкову накладну №515 від 15.01.2013р., видаткову накладну №СТ-0000229 від 15.01.2013р., рахунок-фактуру №СТ-000045 від 15.01.2013р., платіжне доручення №27 від 08.02.2013р.; (т. 1 а.с.61-64);

- за договором з ТОВ «ТМФ «Транспосервіс» (плінтуси, поли, шпаклівка, шурупи тощо): податкову накладну №54 від 10.04.2012р., видаткову накладну №ТС-0000385 від 10.04.2012р., рахунок-фактуру №ТС-0000381 від 10.04.2012р. (т. 1 а.с.67-69).

ПП "Струг» не надав при перевірці по його контрагентах ТОВ "Електромонтаж-Трейд", ТОВ "Транспортно-монтажна фірма "Транспосервіс ЛТД" та ТОВ "Карбон-Юг" заявок на поставку контрагентами товару, товарно-транспортних накладних або інших документальних підтверджень отримання-передачі і доставки товару від постачальників покупцеві.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК, витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно пунктом 198.3 статті 198 ПК, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

Умовами договорів поставки №6 від 03.10.2011р., №28 від 01.03.2012р. та №1/2013 від 10.01.21013р. не передбачено обов`язкового оформлення вказаних заявок у письмовій формі, тому їх відсутність не може вплинути на реальність господарських операцій. У позові позивач зазначав, що заявку вони робили усно-по телефону.

Щодо посилань відповідача про ненадання ПП "Струг" товарно-транспортних накладних або інших документальних підтверджень отримання-передачі і доставки товару від постачальників покупцеві, то за умовами договорів поставки, укладених позивачем з ТОВ "Електромонтаж-Трейд", ТОВ "Транспортно-монтажна фірма "Транспосервіс ЛТД" та ТОВ "Карбон-Юг" постачання товарів здійснювалося автотранспортом покупця самовивозом і транспортні витрати постачальника включаються у вартість товару.

При цьому ненадання такого документу як товарно-транспортна накладна чи надання його неоформленого належним чином, не може бути єдиною підставою для висновків про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товару, оскільки відповідною транспортною документацією обов`язково мають бути підтверджені витрати з послуг по перевезенню вантажів, а не послуги з придбання товару.

Відсутність ТТН не можуть свідчити про нереальність операцій, оскільки ТТН є доказом факту перевезення товару, натомість факт передання товару та відповідно набуття права власності на нього має підтверджуватись видатковою накладною.

Видаткові накладні були надані позивачем при перевірці. Товар, який придбавався позивачем - будівельні матеріали притаманний його діяльності та використовувався у господарській діяльності позивача.

Відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу(оренда персоналу). (Постанова ВС від 08.05.2018 справа № 814/937/15).

Порушення постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів, оскільки в Україні діє індивідуальна юридична відповідальність.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що угоди, які були укладені між позивачем ТОВ "Електромонтаж-Трейд" , ТОВ "ТМФ "Транспосервіс-ЛТД"» спрямовані на реальне настання наслідків, умовлених ними, виконана сторонами в повному обсязі та відповідає положенням цивільного, господарського і податкового законодавства, що підтверджено належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку. Товар та послуги, який придбавав позивач притаманний його господарській діяльності та використовувалися ним для здійснення господарської діяльності, тому формування позивачем податкового кредиту та витрат за результатами господарської діяльності з його контрагентами є правомірним.

Стосовно контрагента ТОВ «Карбон-юг» суд зазначає наступне:

В акті перевірки зазначено, що в провадженні СВ ДПС у Херсонській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 27.11.2012 за ознаками ч.1 ст.212 КК України. Директор ТОВ «Карбон-юг» гр. ОСОБА_1 під час допиту повідомив, що зареєстрував вказане підприємство на своє ім`я виключно за грошову винагороду без мети здійснення будь-якої фінансового-господарської діяльності, тому контролюючий орган дійшов висновку, що угоди, які були укладені від імені ОСОБА_1 мають ознаки нікчемності, є нереальними.

Протокол допиту ОСОБА_2 від 23.04.2013(т.2 арк.с.171) свідчить, що він ніколи не підписував бухгалтерські документи та документи податкової звітності. Податкові накладні, видаткові накладні, рахунки-фактури від контрагента ТОВ «Карбон-Юг» підписані саме ОСОБА_1 та скріплені печаткою підприємства.

Ухвала Дніпровського районного суду м. Херсона від 03.10.2014 по кримінальному провадженню № 666/6653/14-к закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.205 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Згідно ст.49 КК України ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" від 16.07.1999 №996-XIV (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Встановлюючи обов`язкове підтвердження платником податків задекларованих показників податкового обліку належними документами, законодавець презюмує, що ці документи мають відображати реальний стан речей щодо задекларованих об`єктів оподаткування, зокрема, якщо йдеться про податковий облік з ПДВ, щодо операцій з постачання товарів (послуг) як об`єкта оподаткування та операцій з придбання товарів (послуг) як підстави для формування податкового кредиту.

Для цілей оподаткування ПДВ операції з постачання (придбання) товарів (послуг) мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку.

Наявність у платника податку первинних документів, які не мають дефекту форми, не є безумовною підставою для визнання за платником податку права на податковий кредит. Обов`язковою умовою є достовірність цих документів. Якщо документи складені від імені суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), створеного з метою фіктивного підприємництва, вони не можуть бути підставою бухгалтерського та/чи податкового обліку, оскільки статус нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Відповідно, вчинені під час здійснення нелегальної діяльності операції не можуть бути легалізовані, а їх відображення у бухгалтерському та податковому обліках не може надавати встановлені законом податкові вигоди.

Верховний Суд України неодноразово висловлювався щодо такого правозастосування у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 05.03.2012 у справі №21-421а11 від 22.11.2016 у справі №826/11397/14, від 24.05.2016 у справі №21-5332а15, від 14.06.2016 у справі №21-1318а16, від 22.11.2016 у справі №21-2430а16.

Висновок Верховного Суду України полягає у тому, що надання платником податків податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, окрім як якщо податковий орган не довів, що відомості, які містяться в документах, є недостовірними. Така обставина як наявність кримінального провадження, зареєстрованого за фактом вчинення злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України, стосовно фіктивності підприємства - контрагента покупця, має бути врахована судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами. Первинні документи, які виписані фіктивним підприємством, не можуть вважатися належно оформленими документами, що підтверджують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту є безпідставним.

У справах №21-421а11, №21-5332а15, №21-1318а16, №21-2430а16 Верховний Суд України зазначив, що податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним; обставина щодо набрання законної сили вироком суду, яким директора підприємства визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених частинами першою і другою статті 205 Кримінального кодексу України, підлягає врахуванню адміністративним судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального її підтвердження первинними документами. Це саме стосується і справ, де має місце обставина щодо наявності постанови суду про звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка вчинила злочин, передбачений статтею 205 Кримінального кодексу України, з нереабілітуючих підстав.

(Аналогічна позиція висловлена у постанові ВС від 01.10.2019 по справі № 824/893/17а).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач за наслідками правовідносин з ТОВ «Карбон-юг» сформував податковий кредит в сумі 4500 за січень 2013, тому податкове повідомлення-рішення від 27.02.2014 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 4500 грн. та штрафними санкціями в сумі 2250 грн. прийнято правомірно та скасуванню не підлягають, в іншій частині податкове повідомлення-рішення належить скасувати.

Стосовно формування витрат у висновку акта перевірки зазначено, що при подачі платником податку податкової декларації з податку на прибуток за 2013 в ході здійснення перевірки буде досліджуватись питання щодо правомірності формування витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування по взаємовідносинах з ТОВ «Карбон-юг» за Ікв.2013 в сумі 22499,9 грн. та визначення податку на прибуток.

Відтак, правовідносини позивача з ТОВ «Карбон-юг» не вплинули на суму податкового повідомлення-рішення від 27.02.2014 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за основним платежем в сумі 122200 грн. та штрафними санкціями в сумі 61100 грн., тому воно прийнято протиправно та належить скасувати.

Враховуючи викладене, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України розподіляються відповідно до задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково на суму 378465,00 грн., що становить 98,25 % від суми заявлених вимог на суму 385215,00 грн., то судовий збір належить повернути позивачу у розмірі 4433,04 грн., що становить 98,25 % від суми сплаченого судового збору - 4512,00 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного підприємства «Струг» (вул. Дружби Народів, 6, кв. 11, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001, ідентифікаційний код 32841807) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6 м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 43144729) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.02.2014 року № .

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.02.2014 № частково в сумі 177700,00 грн. основного зобов`язання та в сумі 58850,00 грн. штрафних санкцій.

4. У задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.02.2014 № в сумі 4500,00 грн. основного зобов`язання та в сумі 2250,00 грн. штрафних санкцій - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6 м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 43144729) на користь Приватного підприємства «Струг» (вул. Дружби Народів, 6, кв. 11, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001, ідентифікаційний код 32841807) 4433,04 грн. (чотири тисячі чотириста тридцять три гривні 04 коп.), сплачений платіжним дорученням № 149 від 11.09.2014 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України, п. 3 розділу Прикінцевих положень КАС України, п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко