Справа № 160/11233/19
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/0203/11/2020
УХВАЛА

27 квітня 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О. В.,

за участі секретаря Давіденко Ю.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі в залі суду адміністративну справу у паперовій формі за адміністративним позовом Дніпровської митниці Держмитслужби до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2019 року Дніпропетровська митниця ДФС, правонаступником якої є Дніпровська митниця Держмитслужби, пред`явила через Дніпропетровський окружний адміністративний суд адміністративний позов до Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області на предмет захисту своїх прав як стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська №203/4061/18 від 13 грудня 2018 року в частині конфіскації товару, вважаючи протиправною бездіяльність державного виконавця Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Ващинського М.М. в частині повернення виконавчого документу без прийняття до виконання у зв`язку з пропуском строку пред`явлення, оскільки постанова пред`являлась до виконання тричі 09 квітня 2019 року, 02 липня 2019 року та 15 жовтня 2019 року, чим переривався строк пред`явлення до виконання, тому позивач просив суд зобов`язати відповідача відкрити виконавче провадження в примусового виконання вказаної постанови суду №203/3248/18 в частині конфіскації та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені у справі судові витрати.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року адміністративну справу передано на розгляд до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 грудня 2019 року вказана справа розподілена судді Колесніченко О.В.

18 грудня 2019 року Дніпровською митницею Держмитслужби подана апеляційна скарга на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску строку Дніпропетровською митницею Держмитслужби строку на апеляційне оскарження.

02 квітня 2020 року справа повернута Кіровському районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2020 року адміністративна позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

15 квітня 2020 року та 27 квітня 2020 року позивач, Дніпровська митниця Держмитслужби, подав клопотання про передачу справи за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з тих підстав, що дана адміністративна справа не підсудна місцевому суду загальної юрисдикції як адміністративному суду, оскільки предметом оскарження у цій справі є рішення державного виконавця у формі повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документу постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у справі про адміністративне правопорушення, а не адміністративним судом в адміністративній справі, визначеній в п.п.1-3 ч.1 ст. 20 КАС України.

Також Дніпровська митниця Держмитслужби зазначила про те, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2019 року №858 Про утворення територіальних органів Державної митної служби утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби України, в тому числі Дніпровську митницю Держмитслужби, яка зареєстрована в ЄДРПОУ 08 грудня 2019 року, та є правонаступником Дніпропетровська митниця ДФС, тому просила про заміну позивача Дніпропетровської митниці ДФС на Дніпровську митницю Держмитслужби. Ухвалою суду на місці замінено Дніпропетровську митницю ДФС на Дніпровську митницю Держмитслужби.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Розглянувши заявлені позивачем клопотання, дослідивши наявні докази, суд приходить до наступних висновків.

Розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів передбачено ст. 20 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Пунктом 1 частини 1 ст. 20 КАС України, передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 ст. 20 КАС України передбачено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Належить відзначити, що відповідно до частин 1 та 2 ст. 22 Закону України Про судоустрій і статус суддів місцевий суд є судом першої інстанції і здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом.

Місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом.

Судом встановлено, що предметом позову є оскарження рішення державного виконавця у формі повідомлення про повернення виконавчого документу, яким відповідно до п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» у даному випадку є постанова Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від №203/4061/18 від 13 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто особу до адміністративної відповідальності, прийнята місцевим судом загальної юрисдикції в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення, а тому не є адміністративною справою, а є справою про адміністративне правопорушення, що не є тотожними поняттями, є різними видами справ з різною формою судочинства та порядком їх вирішення (процесуальним законом), передбаченим для адміністративних справ КАС України, а для справ про адміністративні правопорушення КУпАП.

Тобто у даній справі позивач оскаржує рішення державного виконавця щодо виконання ним рішення суду у справі про адміністративне правопорушення, а не рішення державного виконавця щодо виконання ним рішення суду в адміністративній справі з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому ця справа не підпадає під визначення п.1 ч.1 ст. 20, і відповідно, через це не є справою, передбаченою п. 4 ч. 1 ст. 20 КАС України.

Відповідно до визначеного ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондує положенням ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої до поняття «суд, встановлений законом», віднесений лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Відповідно суд виходить з того, що будь-яка судова справа повинна розглядатись повноважним судом, поняття якого неодноразово висвітлювалось у рішеннях Європейського суду з прав людини при тлумаченні ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, та приймає до уваги, що згідно п.1 ч.3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Таким чином, зважаючи на те, що даний адміністративний спір не підсудний місцевому загальному суду як адміністративному і підпадає під юрисдикцію окружного адміністративного суду, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотань позивача та наявність підстав за п.3 ч.1, ч.5 ст. 29 КАС України для передачі даної адміністративної справи на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 20, 25, 26, 29, 171 КАС, суддя, -

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпровської митниці Держмитслужби до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії передати за підсудністю на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею, але може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передачу справи здійснити не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги після залишення її без задоволення.

Копію ухвали направити позивачеві за адресою, вказаною ним в позовній заяві для відома.

Повний текст ухвали складений 27.04.2020.

Суддя О.В. Колесніченко