Справа № 415/2367/20
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/2367/20
Провадження № 2-а/415/261/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області капрала поліції Малишевича Властиміла Ігоровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області капрала поліції Малишевича Властиміла Ігоровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 25 березня 2020 року капралом патрульної поліції першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Малишевим Властимілом Ігоровичем було складено постанову про адміністративне правопорушення серія ЕАК № 2296261, в якій зазначено, що позивачем ОСОБА_1 , 25 березня 2626 року о 20 годині 08 хвилину в місті Сєвєродонецьку по вулиці Донецькій, будинок 19, під час керування автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER з державним номерним знаком НОМЕР_1 , було порушено правила дорожнього руху - п. 19.1а Правил дорожнього руху України, а саме: порушення правил ввімкнення світлових пристроїв - фари ближнього (дальнього) світла у темну пору доби.

На підставі власних переконань капрал патрульної поліції, вважаючи, що позивачем, ніби то було вчинено правопорушення, передбачене ч. 2 статті 122 КУпАП, 25 березня 2620 року виніс постанову ЕАК № 2296261, про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425, що підтверджується копією постанови, яка додана до позову.

З зазначеною вище постановою позивач не згоден та вважає її необґрунтованою, незаконною, а також складеною всупереч діючому законодавству України.

25.03.2020року, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER з державним номерним знаком НОМЕР_1 по вулиці Донецькій, приблизно о 20 годині дня, він був зупинений на вимогу патрульного, на його запитання про підстави зупинки патрульний не зміг чітко пояснити що саме він порушив та де саме він порушив правила ввімкнення світлових пристроїв - фари ближнього (дальнього) світла у темну пору доби.

Оскільки, працівником поліції було винесено постанову про, нібито, вчинення позивачем правопорушення без існування будь-яких доказів, свідків та вчинення ним самого правопорушення, то вважає, що винесення постанови лише на підставі надуманих власних переконань працівником поліції є незаконним та суперечить діючому законодавству України, а тому порушує його права. Оскільки працівник поліції вчинив відносно нього незаконні дії, щодо винесення незаконної, необґрунтованої постанови без надання будь-яких доказів того, що ним було порушено п. 19.1а, Правил дорожнього руху України, а саме те, що він нібито при керуванні транспортним засобом порушив правила ввімкнення світлових пристроїв - фари ближнього (дальнього) світла у темну пору доби, вважає, що постанова Серія ЕАК № 2296261, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства України, а як з цього слідує є необґрунтованою та незаконною і підлягає скасуванню.

Щодо незаконності складання постанови про адміністративне правопорушення на місці зупинки та без оформлення протоколу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню з підстав того, що справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважив розглядати такі справи.

На підставі викладеного, просив суд визнати постанову ЕАК № 2296261 від 25.03.2020 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ЕАК №2296261 від 25.03.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідач надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутністю та надав відеофайл з правопорушенням ОСОБА_1 від 25.03.2020 року.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

21.04.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/2367/20 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

27.04.2020 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 25.03.2020 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2296261 від 25.03.2020, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер НОМЕР_1 , 25.03.2020 року о 20 годині 08 хвилини в м. Сєвєродонецьку по вул. Донецька, 19, без ввімкненого ближнього світла фар у умовах недостатньої видимості, чим порушив п. 19.1. а ПДР України порушення водіями ТЗ використання освітлення приладів в темну пору, в умовах недостатності видимості в тунелях, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2296261 від 25.03.2020 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕАК №2296261 від 25.03.2020, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем наданий суду відеозапис на DVD-R диску з нагрудної камери інспектора УПП від 25.03.2020 року.

З постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї надано відео з нагрудної камери dsjx300059_вв0059 та бодікамера dsjx300186_вв0186.

Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п. 19.1 а. ПДР, відповідачем надано відеозаписи № dsjx300059_вв0059, dsjx300186_вв0186 та відео dsjx300136_вв0136, на яке відсутнє посилання в постанові, у зв`язку з чим суд не приймає до уваги, як належний, достатній та допустимий доказ.

Втім, з дослідженого в судовому засіданні відеоматеріалу неможливо встановити факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вбачається протележне, що позивач не порушував вимоги п. 19.1 а. ПДР України, а отже, не скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 22 ст. 122 КУпАп.

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2296261 від 25.03.2020 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного суд доходить висновку, що відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області капрала поліції Малишевича Властиміла Ігоровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області капрала поліції Малишевича Властиміла Ігоровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2296261 від 25.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області капрал поліції Малишевич Властиміл Ігорович, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна, код ЄДРПОУ невідомо.

Повний текст судового рішення складено 28.04.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова