Справа № 520/11287/19
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 р. Справа № 520/11287/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року, (головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., повний текст складено 20.01.2020 року) по справі № 520/11287/19

за позовом ОСОБА_1

до Харківської обласної державної адміністрації третя особа Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації

про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень просив:

- визнати протиправним рішення Комісії з визначення статусу осіб які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян Харківської обласної державної адміністрації від 27.03.2019 щодо відмови у видачі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3;

- зобов`язати Харківську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначив, що судом першої інстанції не вірно надано оцінку доказів по справі, оскільки місце дислокації військової частини не має відношення до того, де виконувались роботи з ліквідації аварії на ЧАЕС, військова частина може знаходитись у зоні відчуження, де виконувались роботи з ліквідації аварії лише протягом нетривалого часу.

Крім того, зазначає, що факт виконання ним робіт з ліквідації аварії на ЧАЕС в зоні відчуження у період з 05.01.1990 до 12.05.1990 підтверджується довідкою Харківського районного військового комісаріату, військовим квитком.

Харківська обласна державна адміністрація (далі відповідач) не надала відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 є пенсіонером, інвалідом 2 групи внаслідок виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК від 21.10.2012р., посвідченням НОМЕР_1 (а.с.9,10)

Під час роботи у колгоспі 30 річчя Перемоги (с. Лукьянці Харківської області) позивач був призваний на збори Харківським РВК м.Харкова та виконував службові обов`язки в військовій частині НОМЕР_2 в період з 05.01.1990 по 12.05.1990 по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 30 кілометровій зоні відчуження на посаді водія, отримав дозу опромінення 4.7 бер., що підтверджується військовим квитком, довідкою Харківського районного військового комісаріату від 22.09.1992р., актом про нещасний випадок № 115 від 15.10.1990 (а.с. 9-10, 16, 21, 28, 32-33).

В 1990 та 1992р. ОСОБА_1 були видані посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.(а.с.36,370

У 1998р. Комісією із спірних питань визначення статуту осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (протокол від 30.09.1998р. № 276) визнано видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 безпідставною, оскільки у 1990 році не відпрацьовано у зоні відчуження норму 30 календарних днів, встановлену законом України.

У 2016р. ОСОБА_1 звертався до відповідача щодо визначення статусу та рішенням Робочої групи з питань визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (протокол від 30.11.2016р. № 5) йому відмовлено у визначені статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС , через недотримання кількості днів в зоні відчуження.

14.08.2018 позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації з заявою про видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

27.03.2019 , за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 . Комісією з визначення статусу осіб, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, прийнято рішення, яким відмовлено позивачу у видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують виконання робіт в зоні відчуження, що підтверджується витягом з протоколу № 4 (а.с. 70).

Не погоджуючись з рішенням відповідача позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством, надані позивачем докази підтверджують виконання ним робіт в с. Оране Іванківського району Київської області, яке відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення, а не до зони відчуження, проте доказів в підтвердження виконання робіт, пов`язаних з усуненням аварії та її наслідків саме у зоні відчуження останнім не надано, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991№ 796-XII (далі - Закон № 796-XII) учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 551 від 11.07.2018 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Порядок № 551), який визначає процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Згідно п. 11 порядку №551 посвідчення видаються уповноваженими органами за поданням райдержадміністрацій за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Посвідчення видаються в тому числі учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:

-довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку;

-довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку.

Отже, для встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС необхідно надати на розгляд Комісії документи, які підтверджують період виконання робіт у зоні відчуження, перелік яких визначено п.11 Порядку.

Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Перелік населених пунктів віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи (далі - Перелік).

Судовим розглядом встановлено, що позивачем на розгляд Комісії було надано копії документів:

- акту про нещасний випадок на виробництві № 115 від 15.10.1990 із зазначенням обставин нещасного випадку -аварія на ЧАЕС;

- військового квитка НОМЕР_3 із записом про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, скріплену печаткою Харківського районного військового комісаріату;

-довідки Харківського військового комісаріату від 23.04.1991 № 4/471 про перебування на учбових зборах з 05.01.1990 по 12.05.1990 по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на посаді водія;

- рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2019р. по справі № 520/11321/18 яким зобов`язано управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації передати документи ОСОБА_1 на розгляд Регіональної комісії з визначення статуту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за заявою від 14.08.2018.

Доводи апеляційної скарги, що довідка з військового комісаріату є належним доказом виконання позивачем робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, є помилковими, оскільки не може слугувати самостійною підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧЕАС, за відсутності довідок про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, архівної довідки про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції досліджені належним чином всі докази, надані сторонами в підтвердження участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та надана їм належна оцінка.

Згідно довідки командира військової частини № НОМЕР_2 , у складі якої позивач був призваний на збори, від травня 1990 № 82, ОСОБА_1 призваний на збори з 05.01.1990 по 12.05.1990, але тарифну ставку в одинарному розмірі необхідно виплатити лише за 17 днів.(а.с.66)

Відповідно до постанови ЦК КПСС від 29 грудня 1987 оплата праці за роботу на Чорнобильській АЕС здійснюється в одинарному розмірі тарифної ставки.

Отже зазначена довідка свідчить про виконання роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження лише 17 днів, а не 128 днів перебування позивача у військовій частині, яка знаходилася поза зоною відчуження.

Військова частини НОМЕР_2 , яка відповідно до наказу Міністерства оборони України № 322 від 08.09.1997 знаходилась у с. Оране Іванківського району Київської області, отже поза зоною відчуження.

Згідно вказаного Переліку с. Оране Іванківського району Київської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Згідно п. 1 Директиви начальника Головного штабу Збройних Сил України від 14.04.1993, якою введено в дію Перелік військових частин, установ , підприємств та організацій, особовий склад яких приймав участь в роботі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, затверджено перелік військових частин, які приймали участь в роботах з ліквідації наслідків ЧАЕС у зоні відчуження (в тому числі військова частина НОМЕР_2 ).

Відповідно до п. 2 Директиви військові частини Збройних Сил України, які приймали участь у 1986-1990 роках в роботах в зоні відчуження повним складом, наділені повноваженнями видавати підтверджуючі довідки про участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в переліку виділені жирним шрифтом.

Проте, військова частина НОМЕР_2 , у складі якої позивач проходив збори та приймав участь в роботі з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не наділена повноваженнями видавати такі довідки (а.с. 67-69).

Таким чином перебування позивача 128 днів у військовій частині, яка розташовано поза зоною відчуження, не свідчить про прийняття весь цей час позивачем участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої про те, що надані документи не підтверджують участь ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1990 терміном не менше 30 календарних днів у зоні відчуження, та не є підставою надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому відповідач правомірно відмовив у видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3.

Вищенаведене спростовує доводи апелянта про підтвердження належними доказами виконання ним робіт з ліквідації аварії на ЧАЕС в зоні відчуження у період з 05.01.1990 до 12.05.1990.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 по справі № 520/11287/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій