Справа № 640/17020/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника приватного акціонерного товариства "Завод сантехнічних заготовок" про розподіл витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в адміністративній справі за позовом
приватного акціонерного товариства "Завод сантехнічних заготовок"
до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
представники сторін не з`явились
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2020 року позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Завод сантехнічних заготовок» задоволені в повному обсязі.

10 квітня 2020 року на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява представника позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій представник позивача просить суд

- покласти витрати приватного акціонерного товариства «Завод сантехнічних заготовок» на послуги адвокатів у справі №640/17020/19 у розмірі 50000,00 грн на Головне управління ДФС у м. Києві, повноваження якого виконує Головне управління ДПС у м. Києві внаслідок реорганізації шляхом приєднання.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача послався на те, що 04 вересня 2019 року між позивачем та адвокатським об`єднанням «Бонюк і партнери» укладено договір про надання правової допомоги №1/04.09.2019, на виконання умов якого позивач 05 вересня 2019 року сплатив адвокатському об`єднанню суму 50000,00 грн за надані послуги щодо комплексного представництва інтересів позивача в суді.

Крім того, представник позивача послався й на те, що у позовній заяві позивач зазначав про понесення судових витрат на професійну правничу допомогу та про зобов`язання надати докази їх понесення у строки, визначені законодавством.

У зв`язку з ухваленням у справі рішення по суті, представник позивача звернувся до суду з вказаною заявою щодо розподілу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Відповідач будь-яких заперечень щодо вказаної заяви не надав, з невідомих суду причин.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2020 року призначено судове засідання в адміністративній справі №640/17020/19 для вирішення питання про судові витрати.

В судове засідання 28 квітня 2020 року сторони не з`явились, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення. Від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутністю.

В судовому засіданні 28.04.2020 проголошено вступну та резолютивну частину додаткового рішення.

Згідно ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зважаючи на положення частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства, суд вважає за можливе розглянути питання щодо розподілу судових витрат за відсутністю представників сторін.

Розглянувши заяву представника позивача, подані ним документи на підтвердження понесених судових витрат, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення питання щодо їх розподілу, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Тобто, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI ).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з наданої суду копії договору про надання правової допомоги №1/04.09.2019 від 04 вересня 2019 року (Т.1, арк. 214-216), укладеного між приватним акціонерним товариством «Завод сантехнічних заготовок» (надалі - клієнт) та адвокатським об`єднанням «Бонюк і партнери» (надалі - адвокатське об`єднання), останнє зобов`язалось надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, а клієнт зобов`язався прийняти та оплатити надану правову допомогу в порядку та на умовах, передбачених договором (пункт 1.1. договору).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що адвокатське об`єднання, на підставі звернення та/або завдання клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання правової допомоги, яка полягає у комплексному представництві інтересів клієнта у суді у справі щодо оскарження податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 19 серпня 2019 року №.

У відповідності до пункту 4.1. договору клієнт оплачує адвокатському об`єднанню послуги щодо комплексного представництва інтересів клієнта у справі у розмірі 50000,00 грн у суді першої інстанції.

Згідно пункту 4.5. договору перед початком комплексного представництва інтересів клієнта у справі у кожній окремій судовій інстанції, адвокатське об`єднання виставляє клієнту рахунок-фактуру на суму передбачену в пункті 4.1. або 4.2. цього договору в залежності від судової інстанції.

Клієнт оплачує рахунок-фактуру в термін до 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання рахунку-фактури (пункт 4.6. договору).

Пунктом 4.8. договору передбачено, що після завершення комплексного представництва інтересів клієнта у справі, адвокатське об`єднання надає клієнту звіт про виконане доручення та сторони підписують акт приймання-передачі наданих послуг.

Як вбачається з наданої суду копії рахунку на оплату №1 від 04 вересня 2019 року адвокатське об`єднання виставило позивачу рахунок на суму 50000,00 грн з зазначенням найменування послуги: «оплата за надання правової допомоги за договором №1/04.09.2019 від 04.09.2019 року», який сплачено позивачем 05 вересня 2019 року, що підтверджується платіжним дорученням №1178 від 05 вересня 2019 року (Т.1, арк. 217, 218).

Згідно з наявною в матеріалах справи копією звіту №1 (Т.1, арк. 219) виконавець (адвокатське об`єднання) станом на дату підписання даного звіту за завданнями клієнта надав такі юридичні послуги:

1. аналіз матеріалів, отриманих від клієнта, та обставин справи, дата надання послуги 04 вересня 2019 року, витрачений час - 4 години;

2. підготовка та подача до суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 19 серпня 2019 року №, дата надання послуги 05 вересня 2019 року - 06 вересня 2019 року, витрачений час - 12 годин;

3. підготовка клопотання про розгляд справи №640/17020/19 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та направлення клопотання до суду, дата надання послуги 03 жовтня 2019 року, витрачений час - 2 години;

4. аналіз відзиву відповідача у справі №640/17020/19, дата надання послуги 07 жовтня 2019 року, витрачений час - 2 години;

5. підготовка відповіді на відзив у справі №640/17020/19; направлення відзиву і клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін учасникам справи та подача до суду, дата надання послуги 07 жовтня 2019 року - 10 жовтня 2019 року, витрачений час - 6 годин;

6. підготовка пояснень у справі №640/17020/19, направлення учасникам справи та подача до суду, дата надання послуги 25 листопада 2019 року - 29 листопада 2019 року, витрачений час - 40 годин.

Також, у звіті зазначено, що обсяг послуг у період з 04 вересня 2019 року по 06 квітня 2020 року відповідав потребам клієнта, претензій з приводу обсягу та якості послуг клієнт не має.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, суд вважає за необхідне зазначити, що положеннями чинного законодавства не передбачено такого виду правової допомоги, як направлення процесуальних документів учасникам справи та подача їх до суду, оскільки такі послуги не пов`язані з правовими та можуть бути надані будь-якою особою, а не лише тією, яка має статус адвоката.

Більш того, суд зауважує, що аналіз відзиву та підготовка відповіді на відзив фактично є одним й тим самим видом послуги, зокрема, без ознайомлення зі змістом відзиву адвокат позбавлений можливості підготувати вмотивовану відповідь на нього, тобто, вказані послуги неможливо роз`єднати та вважати їх окремими самостійними послугами.

Суд також звертає увагу й на те, що відзив відповідача фактично складається з двох повних аркушів, тобто, на переконання суду, для ознайомлення з відзивом у тому об`ємі, в якому він був поданий, не потрібно двох годин, які, як стверджує представник позивача, витратило адвокатське об`єднання.

Також, вирішуючи питання щодо співмірності витраченого часу (2 години) та об`єму й змісту клопотання про розгляд справи №640/17020/19 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (Т.1, арк. 85-86), суд зазначає, що вказане клопотання містить в собі дані про те, яка справа перебуває на розгляді в суді, за правилами якого провадження вона розглядається та посилання на дві статті Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказаний обсяг клопотання та його змістовність не дозволяють суду дійти висновку щодо того, що на його підготовку було витрачено 2 години, а тому суд критично оцінює такі доводи представника позивача.

Стосовно інших наданих послуг, які зазначені у звіті, суд погоджується з тим об`ємом, який визначений представником позивача, але з урахуванням співмірності витраченого часу та наданих послуг.

Крім того, згідно з позицією, сформульованою Верховним Судом у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, з огляду на запровадження нових правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи, шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за № 1686/24218.

Суд зауважує, що у висновку ЄСПЛ, викладеному у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), у пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), у пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (Заява №66561/01), суд зазначив, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтованим, а у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Lavents v. Latvia» (Заява №58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну ціну.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість вимог щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу та наявність правових підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача суми витрат у розмірі 10000,00 грн.

Разом з тим, суд зауважує, що у заяві про розподіл судових витрат представник позивача посилається на те, що повноваження Головного управління ДФС у м. Києві виконує Головне управління ДПС у м. Києві внаслідок реорганізації шляхом приєднання.

З цього приводу суд зазначає, що під час розгляду справи заміни відповідача не відбулось, з відповідним клопотання до суду сторони не звертались, а тому у суду на цій стадії відсутні підстави для зазначення в додатковому судовому рішенні нового відповідача. Відтак, у разі якщо у позивача виникне потреба у такій заміні, він має право звернутись до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 139, 143, 241-246, 250, 252, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Заяву приватного акціонерного товариства "Завод сантехнічних заготовок" задовольнити частково.

2. Стягнути на користь приватного акціонерного товариства "Завод сантехнічних заготовок" (03062, місто Київ, вулиця Екскаваторна, будинок 24, ) понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 гривень (десять тисяч гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ).

3. В іншій частині заяви - відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту додаткового рішення.

Суддя Н.В. Клочкова

Повний текст додаткового рішення суду виготовлений 29 квітня 2020 року.