Справа № 540/846/20
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/846/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Варняка С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя оособа - Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що 27.02.2019 року придбала квартиру за АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі - продажу нерухомого майна, який посвідчено приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Коршуновою Л.А. за номером 101.

При купівлі даної квартири позивачем був сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% вартості нерухомого майна, що становить 2430,00 грн.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із листом про повернення вказаної суми, оскільки житло було придбане вперше.

Проте, відповідачем листом від 16.03.2020 року № 2100-0503-8/9002 позивачу було відмовлено в поверненні вказаної суми.

Рішення відповідача мотивоване тим, що на теперішній час чинним законодавством не визначено установу (орган), яка б мала юридичні повноваження щодо підтвердження того, що громадянин (громадянка) за весь період з моменту виникнення у нього (в неї) права на вчинення правочину щодо нерухомого майна придбаває житло вперше, такі питання вирішуються лише у судовому порядку.

Вважає, що дії відповідача є протиправними, незаконними та такими, що порушують права та інтереси позивача.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у поверненні ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 2430,00 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області звернутися з поданням, передбаченим п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 до Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, помилково сплаченого ОСОБА_1 в сумі 2430,00 грн. при укладанні договору купівлі - продажу житлової квартири від 27.02.2019 року.

Ухвалою суду від 02.04.2020 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків.

Позивач вимоги суду виконав, недоліки позову усунув.

Ухвалою суду від 13.04.2020 року відкрито провадження в адміністративній справи та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

21.04.2020 року до суду від Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області надійшли пояснення. Третя особа зазначає, що при отриманні заяви від позивача з поданням від органів Пенсійного фонду України, орган Казначейства здійснить повернення платнику коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного бюджету. Без наданих вищезазначених документів та підтвердження органом стягнення того, що сума збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 2430,00 грн. дійсно надійшла до Державного бюджету України, Головне управління не має законних підстав для безспірного повернення стягнутого податку.

У строк встановлений судом, відповідач 24.04.2020 року надав відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову, оскільки дані кошти від операцій купівлі-продажу нерухомого майна хоча і є збором на обов`язкове державне пенсійне страхування, але обов`язковість їх сплати визначає нотаріус, це підтверджується тим, що у разі несплати нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальних дій, відповідно до ст. 49 Закону України "Про нотаріат". На адресу Управління станом на 27.02.2020 року (дата укладання договору купівлі-продажу) не надходило жодного звернення щодо звільнення позивача від сплати внесків. Нотаріус ОСОБА_2 на дату укладання договору купівлі-продажу не в повній мірі виконувала свої обов`язки, що призвели до матеріальних втрат позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи викладене, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

27.02.2019 року було укладено договір купівлі-продажу 8/9 часток у праві власності на квартиру між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Загальна вартість 8/9 часток у праві власності на квартиру становить 243000,00 грн. Договір посвідчено приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Херсонської області Коршуновою Л.А. та зареєстровано в реєстрі за №101.

Обов`язковою вимогою, необхідною для нотаріального оформлення вказаного договору, була сплата збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1 відсоток вартості придбаного майна. На виконання даної вимоги ОСОБА_1 сплачено збір у сумі 2430,00 грн., відповідно до квитанції № N1DBE32079 від 27.02.2019 року.

Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, як такого, що сплачено помилково.

Листом від 16.03.2020 року № 2100-0503-8/9002 Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повідомило ОСОБА_1 , органи Пенсійного фонду України не володіють інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно. Також, зазначено, що на теперішній час чинним законодавством не визначено установу (орган), яка б мала юридичні повноваження щодо підтвердження того, що громадян (громадянка) за весь період з моменту виникнення у нього (в неї) права на вчинення правочину щодо нерухомого майна придбаває житло вперше, такі питання вирішуються лише у судовому порядку.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 статті 2 Закону № 400/97-ВР встановлено, що об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно п.15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 р. № 1740 (далі - Порядок № 1740), збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 Порядку № 1740 передбачено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Таким чином, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в обов`язковому порядку сплачується фізичними особами - покупцями нерухомого майна. Проте, особи, які придбали житло вперше, звільняються від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Як зазначає позивач у позовній заяві, нерухоме майно нею придбано вперше, до укладення договору купівлі-продажу квартири інша нерухомість нею не придбавалася.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію права власності щодо суб`єкта від 27.02.2019 № 157720218 відомості про реєстрацію за ОСОБА_1 іншого нерухомого майна, ніж придбана нею квартира за адресою: АДРЕСА_2 , відсутні.

Частиною 2 статті 74 КАС України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом з тим, відповідач, на якого покладено тягар доказування, не надав доказів, які б підтверджували придбання позивачем нерухомого майна вдруге чи втретє.

Таким чином, за відсутності протилежного, суд дійшов висновку, що у межах спірних правовідносин позивач придбала житло вперше, а тому звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас посилання відповідача на неможливість перевірки інформації щодо придбання квартири конкретною особою вперше, як на підставу для відмови позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, є необґрунтованими.

У постанові від 03.07.2018 р. у справі № 819/33/17 Верховний Суд дійшов висновку, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Зазначена правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду від 14.11.2019 р. у справі № 819/442/17, від 30.09.2019 р. у справі № 819/1727/16, від 14.08.2019 р. у справі № 372/1350/17, від 14.05.2019 р. у справі № 813/1514/17, від 14.05.2019 р. у справі № 819/145/17, від 14.05.2019 р. у справі № 819/259/17, від 30.01.2018 р. у справі № 819/1498/17, від 14.02.2018 р. у справі № 826/23087/15, від 20.02.2018 р. у справі № 819/1730/17, від 31.01.2018 р. у справі № 819/1667/17.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у межах спірних правовідносин позивач вперше придбала житло і при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу квартири помилково сплатила до бюджету збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 2430,00 грн.

Частиною 2 статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

Механізм повернення коштів, помилково зарахованих до державного бюджету визначений у Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 р. № 787 (далі - Порядок № 787).

Відповідно до п.3 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Згідно п.5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Пунктом 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 р. № 21-2, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Отже, законодавством визначено порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджетів, який передбачає наявність подання відповідного органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з метою внесення його до органу Державної казначейської служби України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про неправомірність рішення відповідача щодо відмови в поданні до відповідного органу казначейства подання про повернення позивачу помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 2430,00 грн.

Крім того, оскільки Головне управління ПФУ в Херсонській області є органом, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету у сфері обов`язкового пенсійного страхування, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом зобов`язання відповідача звернутися до відповідного органу Казначейства з подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 2430,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73005) у поверненні ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 2430,00 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73005) звернутися з поданням, передбаченим п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 до Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області (, вул. Старообрядницька, 21, м. Херсон, 73003) про повернення ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, помилково сплаченого ОСОБА_1 в сумі 2430,00 грн. при укладанні договору купівлі - продажу житлової квартири від 27.02.2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О. Варняк

кат. 112010200