Справа № 160/12571/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТулянцевої І.В.
при секретарі судового засіданняПрогонній В.В.
представника позивача представника відповідача Молочка А.О. Кекуатової Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ ТРЕЙД» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, -
12 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АМТ ТРЕЙД» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товару від 14.11.2019 року №UA110030/2019/800279/1.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з метою митного оформлення товару: бензинові генератори та бензинові двигуни позивачем було подано до Дніпропетровської митниці ДФС електронну митну декларацію разом із необхідними документами, які підтверджують ціну на товар за ціною договору (контракту). Однак, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідачем було витребувані додаткові документи. Листом від 14.11.2019 №505 підприємство додатково надало митниці свої пояснення, прайс-лист та комерційну пропозицію виробника і зазначило причини відмови у наданні інших додаткових документів. Однак, відповідачем не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 14.11.2019 року №UA110030/2019/800279/1. Вважає, що відповідач неправомірно використав резервний метод визначення митної вартості, оскільки надані позивачем документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Ухвалою суду від 17.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20 січня 2020 року о 13:00 год.
10 січня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Дніпровська митниця Держмитслужби проти задоволення позову заперечує, оскільки при проведенні перевірки документів, наданих позивачем у підтвердження заявленої митної вартості, виявлено, що документи містять розбіжності, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідачем було запропоновано подати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості, проте за результатом проведеної письмової консультації та у зв`язку з відмовою декларанта подавати інші документи, митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів від 14.11.2019 року №UA110030/2019/800279/1. Таким чином, відповідач вважає, що посадові особи митниці при прийнятті рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
14 січня 2020 року позивачем до суду подано відповідь на відзив, в якій зауважив, що надані TOB «АМТ Трейд» документи підтверджують заявлену митну вартість товару за основним методом (за ціною договору), натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за другорядним методом, прийняв оскаржуване Рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування основного методу не були спростовані контролюючим органом. Посилання останнього на наявність розбіжностей в документах та недостовірність зазначених в них відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена чи підлягає сплаті за ці товари, є необгрунтованими і протирічать наданим до позову доказам.
17 січня 2020 року відповідачем подані до суду заперечення, в яких митниця зазначила, що підставою для коригування митної вартості стали виявлені розбіжності та відсутність необхідних для здійснення обчислення відомостей у наданих до митного оформлення документів.
У судовому засіданні 20.01.2020 була оголошена перерва до 05.02.2020 року до 15:00 год.
Ухвалою суду від 05.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 02 березня 2020 року о 14:00 год.
Ухвалою суду від 02.03.2020 замінено відповідача Дніпропетровську митницю ДФС його правонаступника Дніпровську митницю Держмитслужби.
У судовому засіданні 02.03.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі із викладених у позові підстав.
Представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві, та просив відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
29 серпня 2019 року між ТОВ «АМТ Трейд» (Покупець) та компанією Zhejiang Wenxin Mechanical & Electrical CO.,Ltd (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №WNX-1-2019, за умовами якого Продавець продає, а покупець купує товар, в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту (п.1.1).
Пунктом 2.1 контракту визначено, що поставка товару здійснюється партіями і фіксується в Специфікаціях (Додатках) до даного контракту. Допускається поставка товару декількома партіями за однією Специфікацією.
Відповідно до пункту 3.1 контракту поставки здійснюються на умовах згідно правил Інкотермс 2010, які мають обов`язків характер для Сторін у рамках цього контракту. Конкретні умови поставки партії товару зазначаються в Специфікації (Додатку) до цього Контракту. Сторони мають право після підписання Специфікації змінити умови поставки, зазначені в ній, шляхом підписання додаткової угоди.
Згідно з пунктами 4.1, 4.3, 4.4 контракту, ціна на товар визначається Покупцем і Продавцем шляхом переговорів і вказується в Специфікаціях (Додатках). У ціну товару включена вартість упаковки і маркування. Загальна сума контракту складає 1 000 000,00 доларів США (USD).
Пунктом 5.2 контакту передбачено, що умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до контракту.
13 листопада 2019 року ТОВ «АМТ ТРЕЙД» подано до митного поста «Аеропорт» Дніпропетровської митниці ДФС ЕМД № UA110030/2019/013975 для здійснення митного оформлення товару: бензинові генератори у кількості 1 450 шт. та бензинові двигуни у кількості 131 шт. на загальну суму 160 218,00 доларів США, що надійшли в Україну згідно вищезазначеного контракту на підставі специфікації №1 від 09.09.2019, комерційних та товаросупровідних документів - інвойсу №J-WX 190821-1 від 16.09.2019, коносаменту №MRFB 19092695А від 28.09.2019.
Митна вартість товару визначена декларантом на підставі методу визначення митної вартості за ціною угоди (перший метод) на умовах поставки FOB CN Ningbo (графа 20 ЕМД).
Відповідно до графи 44 EМД на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем митному органу були подані:
- зовнішньоекономічний контракт №WNX-1-2019 від 29.08.2019;
- специфікацію №1 від 09.09.2019 до контракту;
- інвойс № J-WX190821-1 від 16.09.2019;
- пакувальний лист від 16.09.2019;
- комерційну пропозицію від підприємства - виробника від 04.09.2019;
- прайс-лист виробника від 28.08.2019;
- технічний опис (характеристики) товарів;
Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України підприємство надало:
- договір №1511-1/912/2018 від 15.11.2018 перевезення вантажу морським транспортом (фрахту);
- заявку на доставлення вантажу №15/1 від 11.09.2019;
- коносамент №MRFB 19092695А від 28.09.2019;
- довідку про транспортні витрати від 05.11.2019;
Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості щодо вказаного товару митницею виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
За результатами здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України митницею були додатково витребувані:
- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару;
- транспортні (перевізні) документи, а також документи що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявка);
- прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
В період з 13.11.2019 по 14.11.2019 між підприємством та митницею проходило листування щодо визначених митницею розбіжностей в відомостях, зазначених у наданих документах.
Листом від 14.11.2019 №505 підприємство додатково надало свої пояснення щодо висунутих зауважень, прайс-лист та комерційну пропозицію виробника товару, а також повідомило про неможливість надання інших додаткових документів.
14 листопада 2019 року відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA110030/2019/800279/1, яким була скоригована заявлена позивачем митна вартість за другорядним методом 2г - резервний метод.
14 листопада 2019 року позивач в порядку статті 52 Митного кодексу України задекларував зазначені товари, а митниця випустила товар у вільний обіг за МД №UA110030/2019/014039.
Не погоджуючись із вказаними рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року (далі МК України) закріплено, що правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до частини 1 статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч. 1 ст. 248 МК України).
Згідно з частиною 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
За приписами частини 6 статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За змістом частин 1, 2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, у відповідності до частини 4 статті 58 МК України, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Згідно з частиною 5 статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
За змістом частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Положеннями статті 53 МК України визначено перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
Відповідно до частини 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно з частиною 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
В силу приписів частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Отже, МК України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Згідно з частиною 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до частини 2 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Частиною 3 статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57 МК України).
Відповідно до частини 5 статті 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57 МК України).
Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Таким чином, органи доходів і зборів мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 64 МК України, які встановлюють порядок визначення митної вартості з використанням резервного методу, передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
В разі, якщо митну вартість товарів не можна було визначити шляхом використання методу, зазначеного у статтях 58-63 МК України (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та за результатом проведеної консультації між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було обрано резервний метод визначення митної вартості.
Оцінивши усі докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що декларантом були надані усі необхідні документи, які давали митному органу змогу визначити митну вартість товару.
З відзиву на позов вбачається, що автоматизованою системою аналізу та управління ризиками митниці за поданою позивачем електронною митною декларацією згенеровано форми контролю: 105-2- «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».
За результатами такого контролю відповідач дійшов висновку, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності.
Так, у рішенні про коригування митної вартості від 14.11.2019 №UA110030/2019/800279/1 митниця зазначає виявлені розбіжності, які, на її думку, унеможливили митне оформлення за основним методом і стали підставою для витребування додаткових документів та здійснення коригування, а саме:
2) відповідно до листа посольства України в КНР, на запит МЗС України отримано відповідь за № 6156/16-200-81 від 17.01.2019 щодо вартості контейнерних морських перевезень. Так, вартість перевезення 40 футового контейнера з портів КНР до порта «Південий» складає від 2 500-3 000 дол.США;
3) п. 2.2 контракту передбачено, що товар має відповідати міжнародним стандартам, технічним умовам заводу виробника та підтверджуватися відповідними документами. До митного оформлення декларантом не надані документи, що підтверджують відповідність товару міжнародним стандартам.
Суд не може погодитись із вказаними висновками відповідача, з огляду на таке.
Пунктом 5-6 частини 10 статті 58 МК України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, як: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Отже, митним законодавством чітко визначено умову, за якою, зокрема, витрати на транспортування включаються до митної вартості, а саме: за умови, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Матеріалами справи підтверджується, що товар постачався на умовах FOB-Ningbo (КНР) згідно з правилами ІНКОТЕРМС 2010.
У пункті 3.1.1 контракту №WNX-1-2019 від 29.08.2019 сторони узгодили, що у разі використання правил Інкотермс 2010 FOB (вільно на борту) у порту відвантаження продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна в узгоджену дату або в межах обумовленого терміну в названому порту відвантаження відповідно до звичаїв порту, а також виконати митні формальності, необхідні для вивозу. Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
Базис поставки FOB Інкотермс 2010 покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.
Покупець зобов`язаний оплатити фрахт судна, розвантажити в порту прибуття, виконати імпортне митне оформлення з оплатою імпортних мит і зборів, і доставити товар до місця призначення.
Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
Таким чином складовими митної вартості товару є інвойсна вартість товару та вартість перевезення (фрахту) товару в порт призначення (до кордону України).
Транспортні витрати підтверджуються наданими документами:
- договором №1511-1/912/2018 від 15.11.2018 перевезення вантажу морським транспортом (фрахту);
- заявкою на доставлення вантажу №15/1 від 11.09.2019, у якій сторонами узгоджена загальна вартість перевезення у розмірі 3 290 доларів США;
- коносаментом № MRFB19092695А від 28.29.2019, який підтверджує факт здійснення перевезення;
- довідкою про транспортні витрати від 05.11.2019;
- актом виконаних робіт від 05.11.2019 про перевезення вантажу у контейнерах MSKU1523568, MSKU0513884, HASU4308873, НОМЕР_1 за рахунком № НОМЕР_2 від 05.11.2019.
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 2.1 договору перевезення вантажу морським транспортом (фрахт) №1511-1/912/2018 від 15.11.2018, укладеного між GLOBAL CONTAINER LINES LATVIJA SIA (перевізник) та ТОВ «АМТ ТРЕЙД» (замовник), замовник доручає, а перевізник приймає на себе зобов`язання за плату здійснити міжнародне морське перевезення (фрахт) вантажів замовника в порядку та на умовах даного договору. Детальні умови морського перевезення визначаються у заявках, підписаних замовником. Перевізник зобов`язаний здійснити морське перевезення (фрахт) вантажів у контейнерах по узгодженому сторонами маршруту на умовах Договору та заявок до нього.
11.09.2019 перевізнику була направлена заявка № 15/1 на міжнародне морське перевезення товару, розміщеного у трьох повних контейнерах та одним контейнером з частиною товару (всього 4) загальною вагою 70 765 кг., з товаром «Бензиновий генератор» та «Бензиновий двигун», у кількості упаковок 1 581 упакувань, зазначено маршрут перевезення, порти відвантаження та прибуття, місце вивантаження, узгоджена загальна вартість перевезення у розмірі З 290 доларів США .
Таким чином зазначено всі суттєві умови перевезення, необхідні Перевізнику.
Коносамент, відповідно до умов договору, Перевізником був виданий 28.09.2019. Інвойс за зовнішньоекономічним контрактом від №J-WX 190821-1 від 16.09.2019, в якому зазначений номер контейнера, оформлений 16.09.2019.
Таким чином, на час складання заявки на перевезення Замовником (позивачем) у цій заявці не могло бути зазначено ні номер контейнера та коносамента, ні номер інвойсу, оскільки ці документи були складені пізніше.
Отже, вищевказані документи повністю підтверджують транспортні витрати, що мають включатися до митної вартості товару, а вказані в них відомості узгоджуються між собою та дають змогу ідентифікувати товар, що перевозився, та здійснені на таке перевезення витрати.
Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо посилання на лист посольства України в КНР від 17.01.2019 року стосовно вартості контейнерних морських перевезень, який впливає на вирішення питання обґрунтованості позивачем визначення вартості перевезення 40 фунтового контейнера з порту КНР.
Цивільний Кодекс України передбачає свободу договору і вільний вибір сторонами договору істотних його умов, серед яких ціна договору є домовленістю сторін і відповідно до матеріалів справи та наявного договору визначена в розмірі 1040 доларів США за перевозку 1 контейнера, а також частини контейнера у розмірі 170 доларів США з товаром за умовами поставки, тобто ціна фрахту визначена самим перевізником.
Сумніви митного органу щодо ціни перевезення, сформовані з урахуванням листа посольства України в КНР щодо вартості морських перевезень, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки посольство України в КНР не є спеціальним органом, який займається морськими перевезеннями, враховує специфіку даного виду діяльності, інформацію по портах КНР.
Щодо зауважень відповідача про якість товару митний орган вказав, що відповідно до п.2.2 контракту, якість товару має відповідати міжнародним стандартам, технічним умовам заводу-виробника. При цьому, документи від виробника, що містять відомості про якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість, до митного контролю не надано.
Разом з тим, частиною 2 статті 53 МК України передбачено перелік документів, які надаються для підтвердження розрахунку митної вартості, однак, документи про якість товару не входять у цей перелік, а тому зауваження щодо відсутності документів виробника про якісні характеристики товару, як розбіжність, яка впливає на числові значення митної вартості, необгрунтоване і протирічить положенням митного законодавства.
При цьому, частиною 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Крім того, у пункті 2.2 контракту №WNX-1-2019 від 29.08.2019 року зазначені загальні вимоги щодо якості товару, що планується поставляти. Умови договору не передбачають надання Продавцем у обов`язковому порядку разом з товаром документів, що підтверджують якість товарів.
Верховний Суд з приводу ненадання документів про якість товару для підтвердження митної вартості у постанові від 16.11.2019 по справі №813/1012/17 висловив правову позицію, що виключний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження митної вартості, наведений у статті 53 МК України і серед цього переліку відсутні документи щодо якості товарів.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність доводів відповідача про те, що надані позивачем в ході митного оформлення товару документи містили вказані вище розбіжності, за таких обставин, відповідач протиправно вимагав від позивача подання додаткових документів та безпідставно прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 14.11.2019 року №UA110030/2019/800279/1, яке, за встановлених обставин, є протиправним та підлягає скасуванню.
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 КАС України).
В ході розгляду справи відповідачем не були наведені докази правомірності прийняття оскаржуваного рішення, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до положень частини 1 статті 139 КАС України.
Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС від 14.11.2019 №UA110030/2019/800279/1 про коригування митної вартості товару.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ ТРЕЙД» судові витрати у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня нуль копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 06 березня 2020 року.

Суддя І.В. Тулянцева