Справа № 815/47/18
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/47/18
28 квітня 2020 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення №1089-о від 27.11.2017 року, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії, -
В провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення № 1089-о від 27.11.2017 року, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року, залишеного без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення № 1089-о від 27.11.2017 року, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Одеської митниці Державної фіскальної служби України №1089-о від 27.11.2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора митного оформлення № 3 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці Державної фіскальної служби України; стягнуто з Одеської митниці Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: вул. Гайдара, 21 а, м. Одеса, 65078, ) на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за період з 27.11.2017 року по 05.03.2018 року у розмірі 20 812 грн. 47 коп.; допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора митного оформлення № 3 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці Державної фіскальної служби України та в частині стягнення з Одеської митниці Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 6334 грн. 23 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

27 квітня 2020 року від представника ОСОБА_1 адвоката Македонської Ірини Олександрівни надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження (вхід. №ЕП/16822/20), в якій представник просила замінити боржника у виконавчому провадженні о виконанню виконавчого листа №815/47/18, виданого Одеським окружним адміністративним судом 29.12.2019 року про стягнення з Одеської митниці ДФС України на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за період з 27.11.2017 року по 05.03.2018 рік у розмір 20 812,47 грн., а саме Одеську митницю Державної фіскальної служби України (, адреса місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Гайдара, 21 А) на правонаступника Одеську митницю Держмитслужби (, адреса місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Гайдара, 21А).

Розглянувши заяву про заміну сторони її правонаступником суд вважає, що така заява має бути повернута заявнику без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

У відповідності до частини 2 статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини 3 статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

У відповідності до частин 1, 2 статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною четвертою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Особливості представництва в адміністративному судочинстві передбачено, серед іншого, частиною четвертою статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з частиною другою статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги; ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката; Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 року №36, зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 27.05.2017 року №151, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з пунктом 14 Положення про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній, або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера; адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Зазначена норма узгоджується з імперативною вимогою частини четвертої статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», положеннями статей 55, 57 Кодексу адміністративного судочинства України, статей 237, 240 Цивільного кодексу України, що спрямовані на забезпечення інтересів особи, яка прийняла рішення брати участь у судовому процесі через представника, гарантування захисту її інтересів цим представником в межах наданих йому повноважень, що забезпечує справедливе і ефективне судочинство.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю.

Згідно частини п`ятої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Заява про заміну сторони виконавчого провадження підписана особою, яка зазначена як представник позивача - адвокат Македонська Ірина Олександрівна.

На підтвердження своїх повноважень до позовної заяви представником додано не засвідчену копію ордеру.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що можливості посвідчення відповідності оригіналу копії ордеру самостійно адвокатом положеннями Кодексу адміністративного судочинства України і Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» не передбачено.

До позовної заяви не надано оригінал ордеру на ведення справи або довіреності. Таким чином, до позовної заяви не додано документів на підтвердження повноважень представника на підписання заяви.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини сформульовану в рішеннях від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалі Верховного Суду від 05.07.2019 року №0540/9336/18-а.

Позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано (пункт 3 частини 4 статті 169 КАС України).

Відповідно до ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Таким чином, застосувавши аналогію положення закону п.3 ч.4 ст.169 КАС України суд вважає, що заява представника ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження має бути повернута заявнику.

Суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 7, 167, 169, 205, 229 379 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження (вхід. №ЕП/16822/20 від 27.04.2020 року) - повернути заявнику без розгляду.

Повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.О. Стефанов