Справа № 725/1509/20
Суддя: Галичанський О. І.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/1509/20
Номер провадження 2-а/725/45/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2020 року. Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді: - Галичанського О.І.,

при секретарі: - Симик І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Буковинської митниці Держмитслужби про скасування постанови про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 21 лютого 2020 року в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби Самушко І.К. було винесено постанову у справі про порушення митних правил №1339/40800/19, відповідно до якої його було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.485 МК України і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків від різниці митних платежів, що становить 327 тисяч 167 гривень 97 копійок.

Зазначає, що постанова від 21 лютого 2020 року у справі про порушення митних правил №1339/40800/19 мотивована тим, що позивач незаконно ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «AUDI A6», зареєстрований в Болгарії , реєстраційний номер НОМЕР_1 , в режимі «тимчасового ввезення», але в порушення ст.485 МК України, маючи статус «резидента», для перетину митного кордону надав паспорт громадянина Румунії з метою ухилення від зобов`язання забезпечення сплати митних платежів шляхом застосування заходів гарантування щодо даного транспортного засобу, тобто надав документ зі статусом «нерезидент».

Вважає , що рішення службової особи органу владних повноважень є таким, що суперечить нормам МК України, постанова №1339/40800/19 від 21 лютого 2020 року винесена відповідачем без повного та належного дослідження всіх обставин справи, а тому є незаконною і підлягає скасуванню, з таких підстав:

27 липня 2019 року в зону митного контролю митного поста «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці ДФС, в`їхав автомобіль марки «AUDI A6», зареєстрований в Болгарії , реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому з Румунії до України в приватних справах прямував позивач, місце проживання якого зареєстровано в с.Станівці, Глибоцького району. В постанові №1339/40800/19 від 21 лютого 2020 року позивач фігурує як резидент.

Обравши проходження митного контролю по «зеленому коридору» він подав до митного контролю паспорт громадянина Румунії та заявив, що вказаний транспортний засіб ввозить на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення» строком до одного року.

Зазначає, що згодом позивач відмовився щодо тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобі марки «AUDI A6», зареєстрований в Болгарії , реєстраційний номер НОМЕР_1 та 28 липня 2019 року на нього оформлено картку відмову №UA408020/2019/00947. Після чого транспортний засіб марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 було вивезено позивачем за межі митної території України та в подальшому було повернуто власнику , тобто громадянину Болгарії.

Додає, що у даному випадку у нього відсутній умисел на ухилення від сплати митних платежів, транспортний засіб позивачем було реекспортовано і повернуто власнику. Вказує, що реекспорт транспортного засобу підтверджується карткою відмови.

На думку відповідача у разі ввезення транспортного засобу марки «AUDI A6», зареєстрований в Болгарії , реєстраційний номер НОМЕР_1 на митну територію України згідно розрахунку (службова записка Управління адміністративних митних платежів Чернівецької митниці ДФС від 31.07.2019 року вих.. №1331/24-70-19-02-09) позивачу ніби то необхідно було сплатити до Державного бюджету митні платежі в розмірі 109055 грн. 99 коп.

Вважає постанову у справі про порушення митних правил №1339/40800/19 незаконною та просить її скасувати.

10.04.2020 року представник відповідача направив письмовий відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити.

17.04.2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій заперечуються обставини викладені у відзиві , який надав представник відповідача.

24.04.2020 року представник позивача надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності його довірителя. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст. 11 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а якщо особа без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Суд лише сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 21 лютого 2020 року в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби Самушко І.К. було винесено постанову у справі про порушення митних правил №1339/40800/19, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.485 МК України і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків від різниці митних платежів, що становить 327 тисяч 167 гривень 97 копійок.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 незаконно ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «AUDI A6», зареєстрований в Болгарії , реєстраційний номер НОМЕР_1 , в режимі «тимчасового ввезення», але в порушення ст.485 МК України, маючи статус «резидента», для перетину митного кордону надав паспорт громадянина Румунії з метою ухилення від зобов`язання забезпечення сплати митних платежів шляхом застосування заходів гарантування щодо даного транспортного засобу, тобто надав документ зі статусом «нерезидент».

Вищезазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковані митним органом за ст. 485 Митного кодексу України, тобто дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

У матеріалах справи містяться відомості, що позивач відмовився щодо тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «AUDI A6», зареєстрований в Болгарії , реєстраційний номер НОМЕР_1 та 28 липня 2019 року на нього оформлено картку відмову №UA408020/2019/00947.

Реекспорт даного транспортного засобу підтверджено карткою відмови №UA408020/2019/00947. (а.с.14)

Згідно ч.1 ст. 389 МК України орган (посадова особа) при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися па докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Вищий адміністративний суд в своїй ухвалі від 23 травня 2016 року по аналогічній справі № 725/21/16-а (К/800/13967/16) також зазначив, що у випадку реекспорту відсутній умисел на ухилення від сплати податків, а саме: «задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій вірно вказали, що на день винесення постанови в справі про порушення митних правил (25.12.2015) не було підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки митний режим тимчасового ввезення було завершено шляхом реекспорту ввезеного автомобіля. Дії позивача доводять відсутність умислу на ухилення від сплати митних платежів, а також безпідставність накладення на нього стягнення».

Тому, враховуючи вищевикладену обставину, а саме те, що відсутня обов`язкова ознака складу адміністративного правопорушення суб`єктивна сторона, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

Статтею 485 МК України передбачено, що заявлені в митній декларації' з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ з ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж мстою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в піших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З об`єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, зокрема діяння спрямоване на ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів та причинний зв`язок між діяннями та наслідками.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З диспозиції ст. 485 МК України вбачається, що відповідальність за вчинення дій, передбачених даною статтею наступає у разі вчинення таких дій умисно, проте при розгляді справи не встановлено, що у ОСОБА_1 був умисел на вчинення дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів.

Доказів на спростування факту відсутності у позивача умислу на вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів при обставинах, викладених в оскаржуваній постанові, відповідачем не надано.

За таких обставин, склад правопорушення передбаченого ст. 485 МК України в діях ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджений.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються : протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта , іншими документами.

Як було встановлено, матеріали справи про порушення митних правил не містять відомостей про митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився ОСОБА_1 .. Натомість, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення уповноважений орган керувався службовою запискою №1331/24-70-19-02-09 від 31.07.2019 року

Як вбачається із змісту службової записки, орієнтовна вартість необхідної для сплати податків та зборів складає 109 055,99 грн. та її було визначено на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, без проведення його огляду на підставі інформації електронного каталогу. Зазначені у ній відомості є орієнтовними.

Таким чином, митну вартість товару було визначено не на підставі основного методу, тобто за ціною договору, а шляхом застосування другорядних методів. У вказаній записці зазначено, що відомості, щодо митної вартості транспортного засобу не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів

Таким чином, службова записка митного органу не є належним доказом у справі про порушення митних правил, оскільки не містить точного розрахунку митних платежів по вказаному транспортному засобу.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобі затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою Міністерстві юстиції України 24.07.2003 за № 1074/8395 у пункті 1. вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни наш КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Пунктом 7.53.5 Методики, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, довідкові дані, які використовуються під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації .

Відповідачем не дотримано вимог Методики, посилання на те, що для визначення вартості транспортного засобу використовувались Інтернет ресурси не підтверджується матеріалами справи, не надано підтвердження включення довідкових даних отриманих з ресурсів мережі Інтернет у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта, як і не надано звіту (акту) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу.

В службовій записці запропоновано для більш точної інформації, щодо визначення митної вартості автомобіля звернутися до експертів автотоварознавців щодо отримання інформації про комплектацію, ступінь зносу, пошкоджень, дефектів, які впливають на визначення митної вартості товарів та на повноту нарахування митних пошкоджень.

Однак, матеріали справи не містять відомостей щодо звернення митних органів до експертів автотоварознавців.

За наведених обставин, суд вважає, що розмір митної вартості автомобіля, розмір митних платежів і розмір штрафу, а також умисел на ухилення від сплати митних платежів ОСОБА_1 , є припущенням митного органу.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з постанов, зокрема про закриття провадження у справі.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 270, 271, 458,467,485,494,495, 531 МК України, ст.ст. 8, 247 КУпАП, ст.ст.2,6, 8, 9, 10, 11,72- 79, 286 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про порушення митних правил №1339/40800/19 від 21.02.2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України, закривши провадження у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення .

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський