Справа № 200/3264/20-а
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21 квітня 2020 р. Справа №200/3264/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Лазарєв В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці, в якій позивач просить: 1) визнати протиправною бездіяльність Управління МВС України на Донецькій залізниці, яка полягає у невнесенні до наказу від 24 вересня 2015 року №213о/с про звільнення підполковника міліції ОСОБА_1 зі служби в органах внутрішніх справ відомостей про кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів за 2015 рік, ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів за 2015 рік, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення; 2) зобов`язати відповідача внести зміни до наказу від 24 вересня 2015 року №213о/с, включивши відомості про кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів за 2015 рік; 3) зобов`язати Управління МВС України на Донецькій залізниці нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів за 2015 рік, у сумі 5866,00 грн., виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення - 419,00 грн. 4) зобов`язати Управління МВС України на Донецькій залізниці нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за весь період затримки виплати належних при звільненні зі служби в органах внутрішніх справ сум грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів за 2015 рік, по день ухвалення рішення у справі (у календарних днях), виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення - 419,00 грн.

Ухвалою суду від 30 березня 2020 року позовна заява була залишена без руху, позивачеві надано строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із позовом.

15 квітня 2020 року надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач зазначив, що підставою звернення до адміністративного суду стало зовсім не спірне питання щодо порядку прийняття на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а порушення відповідачем законодавства про оплату праці, зокрема не нарахування та невиплата при звільненні належних позивачеві сум грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, за 2015 рік. Вважає, що строк звернення позивача до адміністративного суду з позовом про стягнення належних йому сум грошової компенсації, встановлений Кодексом законів про працю України, не може бути обмежений строком звернення до адміністративного суду за захистом прав, встановленим Кодексом адміністративного судочинства України. Крім того звертає увагу, що саме 22 січня 2020 року з листа Управління МВС України на Донецькій залізниці від 15 січня 2020 року №2жд/лк він дізнався, повинен був дізнатися про відмову у поновленні порушених прав та законних інтересів.

Розглянувши заяву позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить зокрема визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення до наказу від 24 вересня 2015 року №213о/с відомостей про кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів за 2015 рік а також зобов`язати внести зміни до наказу від 24 вересня 2015 року №213о/с, включивши відомості про кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів за 2015 рік.

Як вбачається з витягу з наказу №231 о/с, позивача звільнено 29.09.2015 року.

В той же час, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду 19.03.2020 року, про що свідчить штамп на конверті. Тобто, позивачем пропущений місячний строк звернення до суду із даним позовом.

Так позовні вимоги про стягнення грошової компенсації за невикористані відпустки належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення, а тому позивач не обмежений у строках по зверненню до суду в силу приписів частини 2 статті 233 КЗпП України.

Разом з цим, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невнесення до наказу від 24 вересня 2015 року №213о/с відомостей про кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів за 2015 рік, зобов`язання внести зміни до наказу від 24 вересня 2015 року №213о/с, включивши відомості про кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів за 2015 рік є позовними вимогами з питань проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно норм Кодексу адміністративного судочинства України, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Правова конструкція «в межах встановленого законом строку звернення до адміністративного суду» означає, що позов має подаватись лише в тих часових обмеженнях, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

В силу приписів статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. ЄСПЛ зауважує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли б бути ущемлені у разі, якщо було б передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, пункт 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, пункт 51).

Отже встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Таким чином наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не є поважними.

Згідно частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не є поважними та приймаючи до уваги великий проміжок часу між дато видання наказу про звільнення позивача від 24 вересня 2015 року та зверненням з даним позовом, відсутність будь-яких інших доказів, які свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його поновлення.

Згідно частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У відповідності до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вимоги чинного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невнесення до наказу від 24 вересня 2015 року №213о/с відомостей про кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів за 2015 рік та зобов`язання внести зміни до наказу від 24 вересня 2015 року №213о/с, включивши відомості про кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів за 2015 рік.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 126, 169, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці - повернути позивачеві в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невнесення до наказу від 24 вересня 2015 року №213о/с відомостей про кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів за 2015 рік та зобов`язання внести зміни до наказу від 24 вересня 2015 року №213о/с, включивши відомості про кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів за 2015 рік.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.В. Лазарєв