Справа № 300/407/20
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2020 р. справа № 300/407/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Остап`юка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Заступника керівника Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області до Черченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2020 Заступник керівника Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області (далі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Черченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною щодо невжиття заходів по оформленню правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що використовується для обслуговування Черченського ліцею імені Братів Лепких та зобов`язання вчинити дії щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що використовується для обслуговування Черченського ліцею імені Братів Лепких, загальною площею 2,5 га.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про освіту» не вжив належних заходів по оформленню правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що використовується для обслуговування Черченського ліцею імені Братів Лепких, загальною площею 2,5 га, внаслідок чого, вказана земельну ділянка не перебуває на праві постійного користування зазначеним навчальним закладом. Вважає таку бездіяльність протиправною.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у позовній заяві, встановив наступне.

31.01.2005 до Єдиного державного реєстру юридичних осі та фізичних осіб-підприємців внесено запис про державну реєстрацію юридичної особи - Черченський ліцей імені Братів Лепких Рогатинської районної ради Івано-Франківської області, засновником якого є Черченська сільська рада, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до листа Черченської сільської ради за № 38 від 30.01.2020, у користуванні Черченського ліцею імені братів Лепких знаходиться земельна ділянка в межах населеного пункту села Черче, орієнтовною площею, 1,900 га. Правовстановлюючі документи на земельні ділянки не виготовлялись.

Згідно листа відділу у Рогатинському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області за №0-9-0.26-10/107-20 від 28.01.2020, правовстановлюючі документи на земельну ділянку під будівлями та спорудами Черченського ліцею імені братів Лепких відсутні.

Вказані обставини слугували підставою для звернення заступника керівника Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області до суду з даним адміністративним позовом.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Земельним кодексу України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Стаття 93 Земельного кодексу України визначає право постійного користування земельною ділянкою, зокрема право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (частина 1).

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; заклади освіти незалежно від форми власності (пункти «а», «ґ» частини 2).

Згідно з статтею 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з статтею 126 цього Кодексу право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Стаття 123 Земельного кодексу України встановлює порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частиною 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно пункту «а» частини 1 статті 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.

Стаття 26 даного Закону визначає виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад, згідно частини першої якої виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (пункт 34).

Згідно з статтею 80 Закону України «Про освіту» до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо; майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав; інші активи, передбачені законодавством (частина 1).

Порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України (частина 2).

Враховуючи аналіз вказаних норм права, суд зазначає, що земельні ділянки під навчальними закладами мають бути належним чином оформлені та використовуватися у порядку, встановленому законом.

Відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких знаходяться навчальні заклади, призводить до відсутності правових підстав для їх використання, відсутності правової визначеності і такого землекористування.

Обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оформлених у відповідності до вимог закону.

Однак правовстановлюючі документи на земельну ділянку, яку використовує вказаний дошкільний навчальний заклад не оформлено, державну реєстрацію права постійного користування не проведено.

Відсутність правовстановлюючих документів порушує передбачені державою принципи раціонального й ефективного використання та охорони земель та призводить до неефективного управління земельними ресурсами та землекористування.

Управління дошкільним навчальним закладом здійснюється його засновником, тобто Черченською сільською радою, та саме до цього органу місцевого самоврядування обов`язку належить вжиття заходів до оформлення правовстановлюючих документів, зокрема, на земельні ділянки.

Вищевказане свідчить про бездіяльність з боку Черченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області щодо вжиття заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, якою користується дошкільний навчальний заклад сільської ради.

Зокрема, питання надання вищевказаному дошкільному навчальному закладу сільської ради земельних ділянок на праві постійного користування на розгляд сесії ради не виносилися, відповідне рішення не приймалося, дозвіл на виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, замовлення проекту відводу земельної ділянки та виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, технічна документація із землеустрою не виготовлялася, правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку не оформлювались, будь-яких відомостей про наявність перешкод в оформленні правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що використовується закладом освіти суду не надано.

Таким чином, Черченська сільська ради, будучи суб`єктом, який здійснює управління адміністративними приміщеннями дошкільного навчального закладу, відповідає за його матеріальне-технічне забезпечення, виконує повноваження у земельній сфері щодо надання земельних ділянок у користування, не виконала покладені на неї законодавством повноваження, не вжила необхідних дій для оформлення права постійного користування земельною ділянкою, на якій знаходиться навчальний заклад, допускаючи протиправну бездіяльність.

Суд, кваліфікує неподання відповідачем як суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання позову. Відповідно до частини статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, суд робить висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач при зверненні з даним адміністративним позовом до суду сплатив судовий збір в розмірі 2 102 гривні. Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Понесених судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз позивачем не заявлено, як наслідок, у справі відсутні судові витрати, що підлягають розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльності Черченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області (індекс 77015, вулиця Т. Шевченка, 43, село Черче, Рогатинський район, Івано-Франківська область, ) щодо невжиття заходів по оформленню правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вулиця Т. Шевченка, 59, село Черче, Рогатинський район, Івано-Франківська область , що використовується для обслуговування Черченського ліцею імені Братів Лепких.

Зобов`язати Черченську сільську раду Рогатинського району Івано-Франківської області (індекс 77015, вулиця Т. Шевченка, 43, село Черче, Рогатинський район, Івано-Франківська область, ) вчинити дії щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вулиця Т. Шевченка, 59, село Черче, Рогатинський район, Івано-Франківська область , що використовується для обслуговування Черченського ліцею імені Братів Лепких.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап`юк С.В.