Справа № 380/1156/20
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №380/1156/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сасевича О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі по тексту відповідач 1), Адміністрації Державної прикордонної служби України (надалі по тексту відповідач 2), з вимогами:

-визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови ОСОБА_1 у наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог ст.ст.43, 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення і перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру його пенсії;

-зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог ст.ст.43, 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення і перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 ;

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення при перерахунку з 01.01.2018 року пенсії ОСОБА_1 , основного розміру пенсії з 90% на 70% грошового забезпечення;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення, з урахуванням додаткових видів забезпечення та 100% суми підвищення пенсії, починаючи з 01.04.2019 року.

Підставою звернення до суду слугували протиправні, на переконання позивача, відмова і дії відповідачів у складенні довідки та проведенні перерахунку пенсії, мотивовані відсутністю на це правових підстав, що свідчить про порушення гарантованого йому права на належне пенсійне забезпечення.

Ухвалою судді від 10.02.2020 року вказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків. На виконання вимог зазначеної ухвали судді представник позивача усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 20.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

17.03.2020 року від відповідача 1- Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому щодо позовних вимог останній заперечує в повному обсязі, та зазначає, що ГУ ПФ України у Львівській області вчиняло дії у відповідності до положень діючого законодавства. У відзиві на позову заяву відповідач 1 також вказує, що не наділений повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснює нарахування на підставі наданих відповідними органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення зазначених у довідках. При цьому, зазначає, що відповідно до п.5 Порядку №45 під час перерахунку пенсій використовується такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова набавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Ухвалою суду від 19.03.2020 року було задоволено клопотання відповідача та зупинено провадження у вказаній справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій адміністративній справі №160/3586/19 (адміністративне провадження №Пз/9901/12/19).

23.03.2020 року від відповідача 2 Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшов до суду відзив на позовну заяву та клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій адміністративній справі №240/6263/18 (№Пз/9901/1/19). У відзиві відповідач 2 щодо позовних вимог заперечує в повному обсязі, та зазначає, що довідка про розміри грошового забезпечення була оформлена, у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ , постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 «Про затвердження порядку перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постанови КМ України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам». Тож, на думку відповідача 2 правових підстав для видачі нової довідки немає.

Ухвалою суду від 24.04.2020 року задоволено клопотання представника позивача та поновлено провадження в адміністративній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Так, судом із матеріалів справи встановлено, що наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08.10.2007 року №353-ос «По особовому складу» ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас за п. «в» ч.7 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Згідно наказу п/п командира 24 окремої авіаційної ескадрильї (Військової частини НОМЕР_1 ) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 31.10.2007 року №281-ос «По особовому складу», позивача було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

У подальшому, ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.11.2007 року.

Пенсія позивача розраховувалась із сум грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, та з урахуванням таких додаткових видів грошового забезпечення:

-надбавка за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% посадового окладу;

-надбавки за клас кваліфікації майстра у розмірі 5% посадового окладу;

-надбавка за особливості проходження служби у розмірі 100% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років;

-премія у розмірі 20% посадового окладу.

З 01.01.2018 року ГУ ПФ України у Львівській області позивачу здійснило перерахунок пенсії, у зв`язку зі зміною грошового забезпечення на підставі Постанови КМ України №704, Постанови КМ України №103, виходячи з основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення.

Згідно з перерахунком розміру пенсії позивача з 01.01.2018 року, пенсія позивача розрахована із сум грошового забезпечення:

- посадовий оклад;

- оклад за військове звання;

- процентна надбавка за вислугу років 50%;

- премія 0%.

Основний розмір пенсії розраховано з 70% грошового забезпечення (вислуга років 35).

Зазначений розрахунок пенсії позивача був здійснений на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.03.2018 року №11/5040, що враховується для перерахунку пенсії, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, згідно з якою, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою становить: посадовий оклад 6060,00 грн., оклад за військовим званням 1410,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) 3735,00 грн. Всього - 11205,00 грн.

Матеріалами справи стверджується, що 15.11.2019 року позивач звернувся до відповідача 2 - Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою, в якій просив надати довідку та інформацію про види і розміри основних та додаткових видів грошового забезпечення (у тому числі щомісячної премії), встановлені станом на 01.05.2018 року.

Листом від 26.11.2019 року №11/Ф-2143, відповідач 2 повідомив позивача про те, що для перерахунку пенсії останнього на виконання пункту 7 постанови КМ України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» ним забезпечено оформлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки від 31.03.2018 року №11/5040 про розміри грошового забезпечення, визначені п.1 цієї Постанови, а це: -оклад за посадою; -оклад за військовим званням; відсоткова надбавка за вислугу років.

Окрім того, позивач звертався 15.11.2019 року до відповідача 1 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії за вислугою років в розмірі 90% грошового забезпечення.

Листом від 10.12.2019 року за №5261/9-20/11.03-06 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача, що при проведенні перерахунку пенсії застосовуються норми закону, чинні на момент проведення перерахунку та зазначило, що ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, у зв`язку з прийняттям Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні».

Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо неврахування додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії й видачі оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з означеним позовом до суду.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі по тексту - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до частини третьої (четвертої) статті 63 Закону №2262-ХІІ (в редакції на момент призначення пенсії), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень або введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову за №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців».

Відповідно до пункту 10 постанови КМ України від 30.08.2017 року №704, зазначена постанова набирає чинності з 1 січня 2018 року.

Отже, з набранням чинності Постановою від 30.08.2017 року №704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45.

Згідно з пунктом 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (надалі по тексту - Порядок), під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

За змістом пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року Уряд України постановив перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Згідно з пунктом 1 Порядку, пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2, 3 названого Порядку передбачено, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (надалі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (надалі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (надалі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (надалі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

З матеріалів справи вбачається, що Адміністрацією Державної прикордонної служби України до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області було складено та надіслано відповідну довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, відповідно до якої визначено розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій.

В поданій довідці, зазначені усі види грошового забезпечення, передбачені пунктом 5 Порядку від 13.02.2008 року №45 та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, а саме: посадовий оклад 6060,00 грн., оклад за військовим званням/підполковник 1410,00 грн., надбавка за вислугу років/50% - 3735,00 грн., усього 11205,00 грн.

Рішенням від 12.12.2018 року у справі №826/3858/18 Окружний адміністративний суд міста Києва визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабміну від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правого акту протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.

05.03.2019 року Шостий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України залишив без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року - без змін.

Відповідно до ч.2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Згідно ч.1 ст.325 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Суд зазначає, що пункти 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб» втратили чинність з 05.03.2019 року, як того вимагає ч.2 ст.265 КАС України.

На момент складення довідки, з урахуванням положень пунктів 1, 2 постанови Кабміну від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» було таким, що відповідало діючому законодавству.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

У зв`язку з прийняттям рішення Окружним адміністративним судом м.Києва від 12.12.2018 року у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивач звернувся до відповідача 2 з заявою про направлення до ГУ ПФУ у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, що включає додаткові види грошового забезпечення. Проте останнім таку довідку направлено не було, що унеможливило реалізацію права на повноцінне звернення позивача до ГУ ПФУ у Львівській області за перерахунком пенсії з документами, які дають право на подальше підвищення пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Крім того, рішенням Верховного Суду від 17.12.2019 року №Пз/9901/20/19 (№160/8324/19) щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії військовослужбовцям зазначено, що з 05.03.2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати громадянин має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ.

Суд не бере до уваги посилання відповідача 2 на рішення у зразковій справі №240/6263/18 та не вважає справу що розглядається такою, що підпадає під ознаки типової, з огляду на відмінність в суб`єктному складі сторін та предметі позову. У вказаній зразковій справі Верховний Суд надав зробив висновки про правомірність дій відповідача - територіального органу Пенсійного фонду України, в той час, як у даній справі відповідачем є, окрім органу Пенсійного фонду, Адміністрація ДПС України, а позовні вимоги у вказаній зразковій справі стосувалися перерахунку пенсії, а не надання нової довідки.

З огляду на вищенаведене, суд прийшов до висновку, що частина позовних вимог, що звернені до Адміністрації Державної прикордонної служби України є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З приводу позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення при перерахунку з 01.01.2018 року пенсії ОСОБА_1 , основного розміру пенсії з 90% на 70% грошового забезпечення, то суд вважає, що такі підлягають задоволенню, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №2262-XII, в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166-VII (надалі по тексту - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 01.04.2014 року, внесено зміни до ст.13 Закону №2262-XII, якими передбачено, що максимальний розмір пенсії за вислугу з 01.05.2014 року не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення (п.23 розділу II Закону №1166-VII).

Пунктом 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402 визначено, що перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому ст.63 Закону №2262-XII.

Відповідно до ч.4 ст.63 Закону №2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2 Постанови №103, визначено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

13.02.2008 року постановою Кабінету Міністрів України №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до п.3 якого - на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Пунктом 4 Порядку №45 (у редакції, чинній на час здійснення перерахунку) перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені ч.ч.2 і 3 ст.51 Закону №2262-XII. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що ст.13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а ст.63 цього Закону визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку. Зміни до ст.63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися. Постанова КМ України №45 і Постанова КМ України №103 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Таким чином, суд погоджується з твердженням представника позивача, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом процедурами. Внесені в ч.2 ст.13 Закону №2262-XII зміни щодо встановлення (зменшення) граничного розміру пенсії за вислугу років не стосуються перерахунку вже призначених пенсій. Відсотковий розмір грошового забезпечення при перерахунку пенсії визначається з урахуванням вислуги років, при цьому норма закону, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, застосовується у редакції, що діяла на момент призначення пенсії.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що при здійсненні перерахунку пенсії позивачу орган Пенсійного фонду України діяв протиправно та незаконно зменшив максимальний розмір його пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення на підставі чинної на момент проведення перерахунку редакції ч.2 ст.13 Закону №2262-XII; максимальний розмір пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення застосовується при призначенні пенсії, а не при перерахунку пенсії, що була призначена до запровадження цього обмеження.

Крім того, згідно із ст.22 Конституції України, закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення від 06.07.1999 року №8-рп та від 20.03.2002 року №5-рп).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено, шляхом внесення змін до законодавства.

Наведені висновки суду узгоджуються з висновками, що викладені у рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 року за результатами розгляду зразкової справи №240/5401/18, яке постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року залишено без змін.

Відносно частини позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення, з урахуванням додаткових видів забезпечення та 100% суми підвищення пенсії, починаючи з 01.04.2019 року, суд вважає за необхідне зазначити, що вказані вимоги спрямовані на майбутнє, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

За наведених підстав, суд прийшов до обгрунтованого висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Разом із тим, у позові представником позивача заявлено клопотання про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

У відзиві на позовну заяву відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області навів обґрунтування, в яких заперечує проти стягнення за рахунок його бюджетних асигнувань судових витрат, у тому числі коштів на правничу допомогу.

Вирішуючи клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами 2, 3 ст.134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст.30 Закону №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.134 КАС України).

За вимогами ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.ч.7, 9 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Європейським судом з прав людини від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п.п. 268, 269).

Згідно з висновком, сформованим Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), від 28.11.2002 року, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і які були дійсно необхідними.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

На підтвердження складу та розміру понесених витрат на правничу допомогу представником позивача приєднано до матеріалів справи: ордер на надання правничої (правової) допомоги від 06.02.2020 року серії ВС №1015086 ОСОБА_1 адвокатом Зошій Ю.Й.; копію договору про надання правової допомоги №2 від 31.10.2019 року; детальний опис виконаних робіт/наданих послуг адвокатом Зошій Ю.Й. позивачу за договором №2 від 31.10.2020 року, що підписаний останніми; копії виписок по банківському рахунку про оплату адвокатських послуг у загальній сумі 3085,00 грн.

Суд зауважує, що представник позивача в переліку послуг, згідно з детальним описом робіт/обсягом наданих послуг на правничу допомогу зазначив: ознайомлення із проблемою, доказами та матеріалами, що коштувало для позивача 1000,00 грн.; підготовка для подачі до суду документів процесуального характеру (позовна заява тощо) 1200, 00 грн.; участь у судових засіданнях 1885,00 грн. Однак матеріалами справи підтверджується, що представник позивача станом на 24.04.2020 року (ухвалення судового рішення судом) подав до суду заяву про виправлення недоліків позовної заяви та клопотання про поновлення провадження у справі. З огляду на те, що представник позивача при підготовці позову аналізував законодавство та судову практику, формував правову позицію у справі, надавав правові консультації щодо предмета спору, формував та подавав до суду позовну заяву, то, на переконання суду, клопотання про поновлення провадження у справі не вимагало від представника позивача такого ж обсягу юридичної та технічної роботи.

Більше того, суд відзначає, що представник позивача участі у судових засіданнях не приймав, позаяк розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З позиції суду формування та подання до суду позову саме включає процес аналізу законодавства та судової практики.

Тому суд не вважає належним чином обґрунтованою суму компенсації витрат у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 23.04.2019 року у справі №826/9047/16 (касаційне провадження №К/9901/5750/19).

Також суд зважає на складність предмету позову, на немайновий характер позову, відсутність репутаційних ризиків та публічного інтересу до справи. Сума сплаченого судового збору за подання позову становить 1681,60 грн.

Таким чином, з врахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до ціни позову та розміру судового збору, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, суд вважає за необхідне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та покласти на відповідачів понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в суді першої інстанції в загальній сумі 1000,00 грн. (тобто по 500,00 грн.).

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на викладене, на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 1681,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів (по 840,80 грн. з кожного).

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 241-247, 250-251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій задоволити частково.

Визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови ОСОБА_1 у наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог ст.ст.43, 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення і перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру його пенсії.

Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог ст.ст.43, 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення і перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення з 01.01.2018 року відсоткового значення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% грошового забезпечення.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на правову (правничу) допомогу в сумі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м.Київ, вул.Володимирська, 26; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на правову (правничу) допомогу в сумі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Стягнути з Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м.Київ, вул.Володимирська, 26; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з врахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Суддя Сасевич О.М.