Справа № 205/10284/19
Суддя: Приходченко О. С.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/205/25/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку термінової справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника командира взводу батальйону № 4 роти № 3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області сержанта поліції Деревянко Крістіни Віталіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2019 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до заступника командира взводу батальйону № 4 роти № 3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області сержанта поліції Деревянко К.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2019 року адміністративний позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у справі в порядку термінової адміністративної справи.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виклик свідка було відмовлено.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2020 року в задоволенні заяви Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, було відмовлено.

Позивач у своєму позові посилався на те, що 21 листопада 2019 року постановою в справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 8.7.3 ПДР України: проїзд на заборонений сигнал світлофору. Водночас, позивач зазначає, що його було зупинено за інше правопорушення ніж те, що вказано в оскаржуваній постанові, окрім того, особа, яка склала постанову, була відсутня під час її складання. Позивач у своїх позовних вимогах просив суд скасувати постанову серії ЕАК № 1774724 від 21 листопада 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КупАП та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. У своїй заяві до суду справу просив розглянути за його відсутності, ухваливши рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала суду відзив на позов, в якому посилаючись на безпідставність викладених у позові обставин, просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити та справу розглядати за її відсутності.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 листопада 2019 року заступником командира взводу батальйону № 4 роти № 3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області сержантом поліції Деревянко К.В. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративні правопорушення серії ЕАК № 1774724, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 4).

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 21 листопада 2019 року о 15 годині 16 хвилин у м. Дніпрі по вул. Пастера, буд. 2, керуючи транспортним засобом Lada Largus, держномер НОМЕР_1 , здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофору, чим порушив вимогу п. 8.7.3 ПДР (а.с. 4).

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є фото чи відеозапис.

Відповідно до п. 8.7.3 ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: а) зелений дозволяє рух; ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Такому обов`язку суб`єкта владних повноважень протиставляється ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язок кожної сторони, у тому числі і позивача, довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду № 760/2846/17 від 14 березня 2018 року, де вказано, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст. 71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Позивач свій позов обґгрунтовує тим, що у зазначений в оскаржуваній постанові день та час його було зупинено патрулем поліції, який складався з двох інспекторів чоловічої статі, відповідач під час складання та винесення відносно ОСОБА_1 постанови про притягнення до адміністративної відповідальності присутньою не була. Крім того, інспектором, яким було винесено постанову, було повідомлено, що позивач не виконав вимоги наказового знаку «Рух праворуч», що є порушенням п. 8.4 ПДР, але згодом постанову було винесено за зовсім інше порушення ПДР, яке ОСОБА_1 не вчинялося.

Суд позбавлений можливості перевірити зазначені обставини, оскільки ні стороною позивача, ні стороною позивача не надано суду достаніх доказів, які б підтверджували чи спростовували ці факти.

Разом з тим, з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за проїзд на заборонений сигнал світлофору, чим порушено п. 8.7.3 ПДР, але не зазначено, на який саме сигнал, адже зазначеним пунктом ПДР визначено два заборонюючих сигнала світлофора: жовтий (п.п. ґ) та червоний (п.п. е). Крім того, до відзиву на позов відповідачем не було додано відеофіксацію вчиненого позивачем правопорушення, що, з урахуванням заперечень позивача щодо вчинення такого правопорушення, унеможливлює для суду можливість встановлення факту наявності такого порушення в діяннях ОСОБА_1 , а як наслідок і наявність об`єктивної сторони адміністратвиного правопорушення.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанову серії ЕАК № 1774724 від 21 листопада 2019 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП слід вважати винесеною бездоказово, в порушення прав позивача, такою, що ґрунтується на припущеннях, тому вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Позивач при поданні адміністративного позову до суду був звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251, ч. 3 ст. 283 КУпАП, ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1774724 від 21 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Суддя: О.С. Приходченко