Справа № 420/1584/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1584/20
У Х В А Л А
28 квітня 2020 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін клопотання представника Одеської міської ради про розгляд справи №420/1584/20 в порядку загального позовного провадження та зупинення провадження по справі,
ВСТАНОВИВ:
25.02.2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов концерну «Веселка» до Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Одеської міської ради «Про демонтаж тимчасових споруд» від 30.01.2020 року №28 в частині п.2 розділу «Приморського району» Додатку 1 до рішення виконавчого комітету Одеської місткої ради №28 від 28.01.2020 року «Перелік тимчасових споруд, що підлягають демонтажу», яким прийнято рішення щодо демонтажу тимчасової споруди, розміщеної за адресою: м.Одеса, вул. Торгова, 26.
26.02.2020 року (вх.№8806/20) від представника позивача до суду надійшло підтвердження, що концерн Веселка не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Ухвалою суду від 26.02.2020 року позов залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову.
Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.262 КАС України.
В обґрунтування вказаної заяви представником відповідача зазначено, що дана справа не є справою незначної складності та, відповідно, не може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Як стверджує відповідач, предмет даного позову не відноситься до жодної із категорій справ, для яких розгляд в порядку спрощеного позови провадження є обов`язковим. Разом з тим, на переконання виконавчого комітету Одеської міської ради, дана справа не може вважатися справою незначної складності, зважаючи на важливе значення даної справи для сторін, предмет доказування, який стосується правомірності рішення відповідача, направленого, зокрема, на здійснення заходів з благоустрою міста, а також на усунення порушень суб`єктами господарювання вимог чинного законодавства шляхом хаотичного розміщення тимчасових споруд без жодного дозвільного документа та погодження з уповноваженими органами.
З огляду на це виконавчий комітет Одеської міської ради звертає увагу на виняткове значення даної справи для відповідача як суб`єкта владних повноважень, на якого відповідно до чинного законодавства покладено обов`язок з прийняття рішень, зокрема, у сфері розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.
З посиланням на положення ст.245 КАС України, відповідач вказує, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження справи незначної складності може також позбавити права учасника справи оскарження судових рішень у даній справі у касаційному порядку.
Розглядаючи заяву представника Одеської міської ради про розгляд справи №420/1584/20 в порядку загального позовного провадження та зупинення провадження по справі, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно із частинами першою та третьою статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:
1) значення справи для сторін;
2) обраний позивачем спосіб захисту;
3) категорію та складність справи;
4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;
5) кількість сторін та інших учасників справи;
6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;
7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно ч.4 ст.12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".
Таким чином, справа з даним предметом спору не відноситься до жодної з категорії справ, які згідно ч.4 ст.12 КАС України розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.
Представником відповідача не наведено обґрунтування, в чому полягає складність даної справи, внаслідок чого є необхідність її подальшого розгляду за правилами загального позовного провадження.
Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2019р. у справі №9901/279/19, згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.
Суд створив учасникам справи належні умови для ознайомлення з рухом справи №420/1584/20 шляхом надсилання копій процесуальних документів. Крім того, кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними статтею 44 КАС України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею у позові, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.
Суд зазначає, що повний, всебічний та об`єктивний розгляд даної справи можливий без призначення її до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведення підготовчого засідання.
Таким чином суд вважає за доцільне у задоволенні представника Одеської міської ради про розгляд справи №420/1584/20 в порядку загального позовного провадження про розгляд справи №420/1584/20 за правилами загального позовного провадження відмовити.
Щодо заяви представника відповідача про зупинення провадження по справі №420/1584/20 до скасування карантину та обмежувальних протиепідемічних засобів, суд зазначає наступне.
Згідно з п.п. 1-3 ч. 2 ст. 236 КАС України, на які посилається відповідач, суд має право зупинити провадження у справі:
- захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що перешкоджає прибуттю до суду, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до одужання;
- знаходження учасника справи у довгостроковому відрядженні, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до повернення з відрядження;
- перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі - до припинення перебування на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі.
Доказів неможливості розгляду справи на підставі вищевикладених обставин до суду не надано.
В той же час, дійсно, відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин.
Також, 25.03.2020 року Кабінет Міністрів України запровадив режим надзвичайної ситуації на всій території України на 30 днів, до 24.04.2020 року.
При цьому, як вже вказано вище, судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.262 КАС України.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
При цьому, необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить також вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.
Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
Це знайшло своє відображення і в Законі України Про судоустрій і статус суддів, який встановлює обов`язок судді вживати заходи щодо розгляду справи протягом строку, встановленого Законом.
Таким чином, з метою швидкого здійснення правосуддя, оскільки не встановлено підстав для задоволення заяви представника Одеської міської ради про розгляд справи №420/1584/20 в порядку загального позовного провадження, суд вважає за доцільне у задоволенні заяви представника Одеської міської ради про зупинення провадження по справі №420/1584/20 відмовити.
Керуючись статтями ст.ст.236, 248, 256, 260, 262 КАС України, суд
В задоволенні заяви представника Одеської міської ради про розгляд справи №420/1584/20 в порядку загального позовного провадження та зупинення провадження по справі - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Корой