Справа № 460/2071/20
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 квітня 2020 року м. Рівне №460/2071/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії в сумі 36 362, 72 грн., які були виплачені у листопаді 2019 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з жовтня 2014 року по листопад 2019 року на суму пенсії 36 362, 72 грн.

Ухвалою суду від 23.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк для подачі відзиву відповідач подав до суду клопотання про заміну первісного відповідача на належного - Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області. Вказане клопотання відповідач обґрунтовує тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440 "Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду , виконання яких гарантується державою", з метою реалізації пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" зобов`язання щодо нарахування коштів було покладено на Казначейську службу України. Тобто, виплату коштів на виконання постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 13.10.2014 року у справі №572/4356/14-а - здійснювалось Казначейською службою України, що підтверджено квитанцією про нарахування коштів, яку надав позивач. Тому Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області є неналежним відповідачем.

Також, відповідачем подано клопотання про зупинення провадження в даній справі на підставі пункту 9 частини другої статті 236, частини першої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду в справі № 510/1286/16-а, предметом розгляду якої є питання застосування процесуальних строків звернення до суду.

Суд звертає увагу на те, що Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не визначений порядок вирішення клопотань про заміну первісного відповідача на належного відповідача та про витребування доказів, в тому числі щодо обов`язкового розгляду таких клопотань в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 166 КАС України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе здійснити розгляд поданих відповідачем клопотань без повідомлення сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо заміни відповідача у справі, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058).

Частина друга статті 46 Закону № 1058 передбачає, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи),

Компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Аналогічні за змістом положення містяться і у пунктах 1-3 Порядку № 159.

З аналізу наведених вище норм права слідує, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої Законом № 2050 та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у т.ч. пенсії). При цьому, нарахування та виплату компенсації здійснює безпосередньо підприємство, установа чи організація, яка нарахувала громадянину дохід, строк виплати якого був порушений.

Тобто, у разі звернення громадянина до суду з позовом про стягнення компенсації втрати частини доходу у зв`язку з несвоєчасною виплатою йому пенсії, то належним відповідачем за таким позовом є територіальний орган Пенсійного фонду України, який здійснює нарахування та виплату пенсії такому громадянину.

Такий висновок суду узгоджується з положеннями статті 6 Закону № 2050 та пункту 7 Порядку № 159, згідно з якими компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами згідно зі змістом заяв по суті, що нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 здійснює Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, а тому, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет спору, саме вказаний суб`єкт владних повноважень є належним відповідачем у даній справі.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про заміну відповідача у справі.

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, то суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.

Також, частиною першою статті 291 КАС України встановлено, що суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі.

За визначенням, наведеним у пункті 22 частини першої статті 4 КАС України, зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

Суд звертає увагу на те, що справа № 510/1286-16-а не є зразковою адміністративною справою в розумінні КАС України, оскільки у вказаній справі Верховний Суд здійснює перегляд судових рішень судів попередніх інстанції в порядку касаційного провадження.

З огляду на вказане, суд вважає безпідставним та необґрунтованим твердження відповідача про те, що дана адміністративна справа є типовою по відношенню до адміністративної справи 510/1286-16-а, у зв`язку з чим покликання останнього на доцільність зупинення провадження у справі на підставі пункту 9 частини другої статті 236, частини першої статті 291 КАС України є неприйнятним.

При цьому, будь-яких обґрунтувань з приводу неможливості вирішення даної справи без урахування правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка буде сформована за наслідками розгляду справи № 510/1286/16-а, відповідач в клопотанні про зупинення провадження у справі не зазначив.

Більше того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що формування Великою Палатою Верховного Суду в межах справи № 510/1286/16-а висновків щодо застосування норм права в частині застосування строків звернення до суду в соціальних справах не може бути підставою для зупинення провадження у даній справі, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Як встановив суд з позовної заяви, заборгованість із виплати пенсії була виплачена позивачу в листопаді 2019 року, відповідно, сума компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати мала бути виплачена у день виплати цієї заборгованості, отже, про порушення свого права на отримання такої компенсації позивач дізналася після виплати їй заборгованості без нарахування та виплати компенсації.

Позовна заява ОСОБА_1 надійшла до суду 17 березня 2020 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду, встановленого статтею 122 КАС України.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що висновок щодо застосування норм права в частині застосування до спорів, пов`язаних з пенсійним забезпеченням громадян, положень статті 122 КАС України, яка буде сформована Великою Палатою Верховного Суду за наслідками розгляду адміністративної справи № 510/1286/16-а, не матиме значення для правильного вирішення даної справи, оскільки позивач у будь-якому випадку не пропустив строк звернення до суду, встановлений вказаною нормою.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі.

Керуючись статтями 243, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про заміну відповідача та зупинення провадження в адміністративній справі № 460/2071/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Друзенко Н.В.