Справа № 724/458/20
Суддя: Гураль Л. Л.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/458/20
Провадження № 2-а/724/15/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

секретаря судового засідання: Татарчук Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Чернівецькій області, Тимчука Вадима Вікторовича поліцейського сектору редагування патрульної поліції Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції в Чернівецькій області, Тимчука Вадима Вікторовича поліцейського сектору редагування патрульної поліції Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивував тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 05.03.2020 року ДП18 № 411109 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Вважає дану постанову незаконною через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно вказаної постанови, він 05 березня 2020 року о 06:50 годині керуючи транспортним засобом в с. Зарожани, був не пристебнутий паском безпеки та не мав при собі поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ПДР України.

Зазначає, що станом на 5 березня 2020 року він дійсно їхав по вул. Головній в с. Зарожани, Хотинського району, Чернівецької області та був зупинений відповідачем. На його питання про причину зупинки, поліцейський не зміг назвати точну причину зупинки, спочатку вказавши, що він керував транспортним засобом із не пристебнутим паском безпеки, потім вказав, що у нього відсутній поліс обов`язкового страхування, а потім переписавши його дані, віддав його документи та сказав, що постанова прийде додому поштою, поїхав по своїх справах незважаючи на його заперечення та прохання надати копію постанови.

Вважає такі дії інспектора поліції незаконними, так як відповідно до полісу № АМ/8267903 обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, він застрахував свою цивільно-правову відповідальність як власник наземного транспортного засобу на період з 13 травня 2019 року по 12 травня 2020 року включно. Даний поліс на момент перевірки знаходився в його машині, проте інспектор навіть не захотів його переглянути.

Також, зазначає, що інспектор поліції мав право вимагати у нього пред`явлення полісу лише у встановлених законом випадках, а саме: при складанні протоколу про порушення ПДР України та оформленні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди. Однак, на місці зупинки інспектором інших протоколів не складалося, ДТП не мало місце в даних правовідносинах.

Крім того, в оскаржувальній постанові не наведено жодного доказу його вини у скоєнні даного правопорушення, в тому числі не зазначено жодних відомостей про фіксування подій на нагрудну камеру поліції.

За таких обставин, позивач просить визнати дiї iнспектора полiцiї Тимчука Вадима Вікторовича незаконними та протиправними, та скасувати як незаконну постанову ДП18 № 488740 вiд 05 березня 2020 року, складену, по справi про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП про накладення на нього адміністративного стягнення у виглядi штрафу в розмiрi 425 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити, за вiдсутнiстю у його дiях складу такого правопорушення.

Ухвалою суду від 20 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у спрощеному провадженні з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ГУНП в Чернівецькій області Бадалій С.О. в судове засідання не з`явився, при цьому надіслав на адресу суд відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Поліцейський сектору редагування патрульної поліції Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Тимчук Вадим Вікторович в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу без сторін на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 411109 вiд 05.03.2020 року, винесеної поліцейським сектору реагування патрульної поліції Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Тимчуком Вадимом Вікторовичем, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень, за те, що «05.03.2020 року о 06:50 годині він керував транспортним засобом в с. Зарожани, Хотинського району, був не пристебнутий паском безпеки та не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ПДР України» (а.с. 8).

Із поліса № АМ/8267903 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого ПрАТ «СК «Провідна» 12.05.2019 р., вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформив даний поліс на автомобіль «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , типу В1, 1983 року випуску, із терміном дії з 13 травня 2019 року по 12 травня 2020 року (а.с. 10).

Відповідно до п. 21.2, ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України. Посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Вищевказаному праву посадових осіб відповідних підрозділів Національної поліції кореспондують відповідні обов`язки водія.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Також у п. 2.4. а) Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р., зі змінами та доповненнями (надалі - ПДР), зазначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Згідно п. 2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як свідчать матеріали справи, при винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення поліцейським не були з`ясовані вказані обставини.

Доказів вини водія ОСОБА_1 в постанові не зазначено, пояснення від свідків не були відібрані, відсутній відеозапис, де зафіксована сама подія порушення ПДР.

При цьому судом враховується, що ухвалою суду від 20 березня 2020 року про відкриття провадження у справі відповідачу було запропоновано подати суду відзив на позов та докази, у разі заперечення позовних вимог, за наявності (відеозапис, де зафіксована подія порушення ПДР). При цьому суд зазначив про обов`язок відповідача, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, надати всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, з приводу яких подано позов.

Так, 16 квітня 2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій він просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог про скасування постанови.

Однак, відповідачем не подано суду будь-яких доказів у підтвердження вини позивача ОСОБА_1 у вчиненні вказаного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

Також враховується, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Так само відповідач мав можливість зібрати будь-які докази вчинення правопорушення (відібрати пояснення у правопорушника, свідків, скласти рапорти або інші документи).

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому за вказаних обставин в діях ОСОБА_1 не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки достатніх доказів його вини у вчиненні даного правопорушення посадова особа в постанові про адміністративне правопорушення не зазначила, та не довела вину позивача, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Відповідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд приходить висновку, що позовні вимоги про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05.03.2020 року серії ДП18 № 411109 підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 211, 217, 241-246, 250, 255, 257-263, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 до Головного Управління Національної поліції в Чернівецькій області, м. Чернівці, вул. Головна, 24; Тимчука Вадима Вікторовича , поліцейського сектору редагування патрульної поліції Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, Чернівецька область, м. Хотин, вул. Незалежності, 21 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 05.03.2020 року серії ДП18 № 411109, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності, за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне рішення складено 29.04.2020 року.

Суддя: Л. Л. Гураль