Справа № 420/2763/20
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2763/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати протиправною бездіяльність Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не закінчення виконавчого провадження № 61582489, відкритого постановою від 17.03.2020 року на виконання вимоги ГУ ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-223294-52 від 11.06.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу у сумі 140646,19 грн.; зобов`язати Ізмаїльський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закінчити виконавче провадження № 61582489, щодо стягнення з ОСОБА_2 боргу у сумі 140646,19 грн., у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця та скасувати інші заходи примусового виконання по даному виконавчому провадженню.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що виконавче провадження 61582489 відкрито з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-223294-52 від 11.06.2019 року щодо стягнення з ОСОБА_3 боргу у сумі 140646,19 грн., проте 13.12.2017 року за номером НОМЕР_1 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 . Тобто, ФОП ОСОБА_3 як суб`єкт підприємницької діяльності припинено, що є підставою для закінчення виконавчого провадження щодо такого боржника.

Ухвалою суду від 21 квітня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, з урахуванням особливостей встановлених ст. ст. 268-272, 287 КАС України щодо розгляду окремих категорій термінових справ.

Також, ухвалою суду від 21 квітня 2020 року витребувано від Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № 61582489.

Від Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов лист, в якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки закінчення виконавчого провадження, з підстав, які позивач вимагає, не передбачено чинним законодавством, та до якого додано копії матеріалів виконавчого провадження № 61582489.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Відповідно до ч. 9 ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 17.02.2014 року була зареєстрована фізичною особою-підприємцем, номер запису 2 013141.

13 грудня 2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 2013141 про припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (а.с. 12-15).

11 червня 2019 року Головним управлінням ДПС в Одеській області щодо ОСОБА_3 ( НОМЕР_2 ) винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-223294-52-У на суму 140646,19 грн., яка набрала чинності 21.02.2020 року (а.с. 16, 65).

17 березня 2020 року Головним управлінням ДПС в Одеській області до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подано заяву про примусове виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-223294-52 на суму 140646,19 грн. (а.с. 64-65).

17 березня 2020 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 61582489 з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-223294-52-У, виданої 11.06.2019 року ГУ ДПС в Одеській області щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 140646,19 грн. (а.с. 66-67).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» рішення, прийняті податковими органами та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Таким чином, вимога Головного управлінням ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-223294-52-У 11 червня 2019 року на суму 140646,19 грн. є виконавчим документом.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на приписи статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» та вказує, що до фізичних осіб-підприємців застосовуються норми права, які регулюють діяльність юридичних осіб, оскільки правові підстави обов`язкового закриття виконавчого провадження щодо фізичних осіб-підприємців нормами законодавства не встановлені, тому для них мають застосовуватися норми для юридичних осіб.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 13 грудня 2017 року внесено запис № 2013141 про припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (а.с. 12-15).

Відповідно до ч. 9 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Згідно ч. 1 ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Таким чином, у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (із внесенням до Реєстру запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за зобов`язаною особою, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2018 року по справі 916/559/17.

Відповідно до ст. 68 Податкового кодексу України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Згідно п. 8 розділу 4 Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України

від 24.11.2014 № 1162 платник єдиного внеску (фізична особа - підприємець) знімається з обліку після проведення передбаченої законодавством перевірки, здійснення остаточного розрахунку зі сплати єдиного внеску та закриття інтегрованих карток.

Таким чином, хоча фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) і припинила підприємницьку діяльність, її зобов`язання залишаються за фізичною особою, ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а тому доводи позивача щодо того, що з припиненням підприємницької діяльності ОСОБА_6 перестала відповідати за зобов`язаннями, які виникли у зв`язку із здійсненням господарської діяльності є необґрунтованими.

Згідно ч. 1, 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Тобто, статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений вичерпний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження, де припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, як підстава для закінчення виконавчого провадження не зазначено.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця не може бути підставою для закінчення виконавчого провадження.

При цьому, відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, а саме вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-223294-52-У, виданої 11.06.2019 року ГУ ДПС в Одеській області, на підставі якої відкрито виконавче провадження № 61582489, особою, на яку покладено обов`язок щодо виконання вказаного рішення зазначено ОСОБА_3 , а не фізична особа-підприємець ОСОБА_3 .

Крім того, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 61582489 боржником є ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі Закону України Про виконавче провадження та у межах своїх повноважень, а відтак доводи позивача щодо протиправною бездіяльності відповідача щодо не закінчення виконавчого провадження № 61582489 є необґрунтованими та спростовуються зібраними по справі доказами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих доказів, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, - є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 90, 205, 242-246, 255, 268, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, адреса місцезнаходження: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Миру, 23, кімната 20) про визнання протиправною бездіяльність Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не закінчення виконавчого провадження № 61582489, відкритого постановою від 17.03.2020 року на виконання вимоги ГУ ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-223294-52 від 11.06.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу у сумі 140646,19 грн.; зобов`язання Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закінчити виконавче провадження № 61582489, щодо стягнення з ОСОБА_2 боргу у сумі 140646,19 грн., у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця та скасувати інші заходи примусового виконання по даному виконавчому провадженню, в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 287 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 272 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.