Справа № 160/1011/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2020 року Справа № 160/1011/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
27.01.2020р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення її недоліків шляхом подання до суду: оригіналу документа про доплату судового збору за подання до суду цієї позовної заяви у розмірі 4,29грн; завіреної належним чином копії документа на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача (документа, що посвідчує особу позивача); уточненої позовної заяви та її копій відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, виклавши в ній позовні вимоги відповідно до ч.1 ст.5 КАС України.
На виконання вимог вказаної ухвали суду 21.02.2020р. позивачем усунуті означені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року позовна заява ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії прийнята до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/1011/20 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи у судовому засіданні на 24.03.2020р. о 13:30год., а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
У судове засідання 24.03.2020р. представники сторін не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать докази, наявні в матеріалах справи. При цьому, 23.03.2020р. від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження, представник відповідача причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).
Таким чином, суд дійшов висновку продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205 КАС України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.04.2020р. допущено заміну первинного відповідача у справі №160/1011/20 - Одеської митниці ДФС її правонаступником - Одеською митницею Держмитслужби.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ч.1 ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ПП «Каргоу Брокінг Едженсі» (уповноваженою особою позивача) на підставі митної декларації №UA500650/2019/002145 від 24.01.2019р. ввезено на митну територію України придбаний позивачем транспортний засіб - легковий автомобіль марки «ТОYОТА», модель «RAV4», кузов № НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів -2494 см3, тип двигуна - бензин; колісна формула - 4кл.*4; тип кузова - універсал; колір - сірий; календарний рік виготовлення - 2017; модельний рік виготовлення - 2017. Означений автомобіль є таким, який був використанні, та містить наявні пошкодження: пошкоджено картер нижній, передня вихлопна труба, лівий гумовий ущільнювач центрального глушника, правий гумовий ущільнювач центрального глушника, задній глушник, теплоізоляція задня, гумовий ущільнювач переднього глушника, передня теплоізоляція, заднє праве крило (потертості лфп), задній бампер (по потертості лфп), накладка заднього правого крила (відколи лфп), решітка переднього бампера, передній бампер (подряпини лфп). Виробник: TOYOTA MOTOR MANUFACTURING CANADA INC.; країна виробника: Канада (СА); Торгівельна марка: «TOYOTA»; Вивантажено з контейнера: ZCSU8731418.
24.01.2019р. представником позивача ПП «Каргоу Брокінг Едженсі» (декларантом) для здійснення митного оформлення вказаного транспортного засобу Одеській митниці ДФС подано в електронній формі митну декларацію за №UA500650/2019/002145 на ввезений транспортний засіб, згідно з якою заявлено його митну вартість в розмірі 9700 доларів США. Митну вартість транспортного засобу визначено за основним методом - за ціною договору (вартість операції). Так, в графі 42 митної декларації «ціна товару» зазначено 9700 доларів США, в графі 45 «коригування» вказано 268726,02гривень, в графі 23 «курс валюти» - 27,70371300 гривень.
Водночас, не погоджуючись із вказаним рішенням митного органу про коригування митної вартості та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про їх оскарження.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2019р. у справі №160/1981/19 позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості № UA500000/2019/000218/2 від 31.01.2019р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500650/2019/00188 від 31.01.2019р.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.08.2019р. у справі №160/1981/19 апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2019р. - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 01.10.2019р. у справі №160/1981/19 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Одеської митниці Державної фіскальної служби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2019р. та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.08.2019р.

Таким чином, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2019р. у справі №160/1981/19 набрало законної сили 19.08.2019р.

22 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Одеської митниці ДФС із заявою про повернення надміру сплачених сум митних платежів, в якій просила повернути їй надміру сплачені нею суми митних платежів у загальному розмірі 84508,85грн., які складаються з: мита на транспортні засоби у сумі 26409,02грн. та податку на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів фізичними особами у сумі 58099,83грн. на її поточний рахунок в установі банку за наступними банківськими реквізитами: Отримувач: ОСОБА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; поточний рахунок: 2924 4825 5091 00 IB AN НОМЕР_4; банк Отримувача: ПАТ «ПриватБанк»; МФО: 305299.

До заяви ОСОБА_1 надано копії наступних документів: митної декларації №UA500650/2019/003174 від 05.02.2019p.; рішення про коригування митної вартості товарів №UA500000/2019/000218/2 від 31.01.2019p.; квитанції від 06.12.2018р. №37322070 на суму 89500,00грн.; квитанції від 04.02.2019р. №38713692 на суму 81500,00грн.; квитанції від 05.02.2019р. №38733095 на суму 1000,00грн.; рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2019р. у справі №160/1981/19; постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 19.08.2019р. у справі №160/1981/19; ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.10.2019р. №К/9901/26830/19.

Вказана заява надійшла до Одеської митниці ДФС 27.11.2019р. та зареєстрована за вх.№П-4390/ДЗН.

Листом від 05.12.2019р. за вих.№11135/10/15-70-19-02-08 Одеська митниця ДФС фактично відмовила ОСОБА_1 надати висновок про повернення надміру сплачених нею сум митних платежів з посиланням на те, що за результатами опрацювання заяви ОСОБА_1 від 22.11.2019р. встановлено, що в поданій заяві вказані реквізити митної декларації, однак, згідно з відомостями АСМО «Інспектор» за митною декларацією від 05.02.2019р. №UА500650/2019/003174, оформленою згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів №UА500000/2019/000218/2 від 31.01.2019р., суми податків, що підлягають поверненню, із способом розрахунку в відповідних графах митної декларації « 99», не обліковуються, у зв`язку із чим питання щодо повернення надміру сплачених до бюджету сум митних платежів ОСОБА_1 може бути розглянуто Одеською митницею ДФС за результатами вжиття декларантом заходів щодо внесення змін до митної декларації шляхом звернення до митного органу із заявою про оформлення аркушу коригування у зв`язку із скасуванням судовим рішенням рішення про коригування митної вартості згідно з приписами ст.269 Митного кодексу України та п.п.33, 37 Положення про митні декларації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012р. №450, яким визначений порядок внесення змін до митної декларації та її відкликання, зокрема, у разі необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу про коригування митної вартості, та подальшого подання заяви про повернення надміру сплачених сум митних платежів після проведення внесення вищевказаних змін до декларації.

Не погодившись з такою позицією відповідача, позивач звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом частини восьмої статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, зокрема, про митну вартість товарів та метод її визначення.

Отже, з огляду на вищенаведені норми Митного кодексу України, декларант самостійно визначає та заявляє шляхом подачі митної декларації митну вартість товарів та метод її визначення. У свою чергу митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості під час митного контролю та митного оформлення шляхом перевірки числового значення митної вартості та за наявності визначених статтею 54 Митного кодексу України підстав може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, самостійно визначивши її за іншим методом.

При цьому у разі незгоди з рішенням чи дією митних органів щодо визначення, призначення, заявлення, з`ясування достовірності, коригування та/чи інших дій щодо митної вартості, митного контролю і митного оформлення, декларант може піддати ці дії чи рішення судовому контролю. Якщо суд визнає рішення або дії митних органів із зазначених питань протиправними і констатує у рішенні суду неправильність, хибність таких рішень чи дій митних органів, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених чинним законодавством.

Встановлені судом обставини у справі, що розглядається, дають змогу дійти висновку про те, що наявність рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2019р. у справі №160/1981/19, яке набрало законної сили 19.08.2019р., свідчить про правильність визначення митної вартості заявленої позивачем при подачі митної декларації №UA500650/2019/002145 від 24.01.2019р.

За таких обставин, всі відомості внесені до митної декларації на підставі скасованого рішення про коригування митної вартості, є помилковими, що підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили, а сплачені на підставі скасованого рішення про коригування митної вартості митні платежі є надміру сплаченими та підлягають поверненню за умови звернення до митного органу платника податків із відповідною заявою та дотримання встановлених законом для цього умов.

Так, згідно з ч.ч.1-3 ст.301 Митного кодексу України (далі - МК України) повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до ч.4 ст.301 МК України якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Частиною 2 статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

Пунктами 43.1 та 43.2 статті 43 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

За змістом приписів п.43.3 ст.43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до п.43.4 ст.43 ПК України платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Пунктом 43.4-1 ст.43 ПК України передбачено, що у разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.

Згідно з п.43.5 ст.43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Порядком повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017р. №643 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.08.2017р. за №976/30844 (далі - Порядок №643), визначено послідовність та порядок виконання дій посадовими особами митниць Державної фіскальної служби (далі - ДФС) та структурного підрозділу ДФС, до функціональних повноважень якого належить організація ведення єдиного рахунку для зарахування авансових платежів (передоплати), що вноситься підприємствами до/або під час митного оформлення (далі - підрозділ ДФС), при поверненні суб`єктам господарювання та/або фізичним особам (далі - платники податків) коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митницями ДФС, та пені, у тому числі у випадках, зазначених у частинах дев`ятій, десятій статті 55, частині п`ятій статті 299, частинах третій п`ятій статті 301 Митного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України, частині першій статті 9 глави V Додатка А до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 р.), частині третій статті 11 глави ІІ Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП 1975 року (п.1 Порядку №643).

Пунктом 2 Порядку №643 визначено, що посадові особи та інші працівники в межах своїх повноважень несуть відповідальність згідно із законом за невиконання цього Порядку або надання необґрунтованої відмови у поверненні коштів, зазначених у пункті 1 цього розділу.

Так, відповідно до п.1 розділу ІІІ Порядку №643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №643 визначено, що у заяві зазначаються:

1) сума коштів до повернення за видами митних, інших платежів та пені;

2) причини виникнення такої суми коштів;

3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

4) напрям(и) перерахування суми коштів:

а) на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів;

б) для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

в) для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава:

на депозитний рахунок 3734;

на депозитний рахунок 3734 іншої митниці ДФС;

на банківський рахунок 2603 (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

г) для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету;

5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачені суми митних платежів.

До заяви додаються:

документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені;

виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці ДФС, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені;

документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

Згідно з п.4 розділу ІІІ Порядку №643 після реєстрації в митниці ДФС заява платника податку про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені передається на опрацювання до Підрозділу.

При цьому пунктом 5 розділу ІІІ Порядку №643 визначено, що Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у нього податкового боргу. За результатами опрацювання готує висновок або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням (пункт 11 цього розділу).

Відповідно до п.6, п.7 розділу ІІІ Порядку №643 заява платника податку, висновок, завізований керівником (заступником керівника) Підрозділу, реєстри висновків за відповідними платежами, підготовлені за формами згідно з додатками 1, 2 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124, та акт звірки (у разі складання) подаються керівнику (заступнику керівника) митниці ДФС для прийняття рішення та підписання висновку і реєстрів за відповідними платежами. Висновок реєструється в журналі реєстрації висновків про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - Журнал реєстрації висновків про повернення платежів з державного бюджету), який ведеться Підрозділом за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Положеннями п.8 розділу ІІІ Порядку №643 встановлено, що Митниця ДФС у строк не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за відповідними платежами для виконання вiдповiдному органу Державної казначейської служби України (далі - орган Казначейства).

Пунктом 9 розділу ІІІ Порядку №643 передбачено, що після повернення платнику податків коштів до Журналу реєстрації висновків про повернення платежів з державного бюджету посадовою особою Підрозділу вносяться дані електронного реєстру, що формується органом Казначейства, який повертає кошти, а також зазначається назва органу Казначейства, що здійснив повернення.

За змістом приписів п.10 розділу ІІІ Порядку №643 на підставі виписки з відповідного рахунку з обліку доходів державного бюджету у відповідній формі автоматизованої системи митного оформлення зазначаються реквізити відповідного платіжного документа та коригується відповідна звітність (у частині перерахованих до бюджету митних платежів).

Відповідно до п.11 розділу ІІІ Порядку №643 у разі якщо заявником не виконано вимоги пункту 3 цього розділу, надано недостовірні дані та/або за наявності у нього податкового боргу (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу), готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відмова.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі отримання заяви платника податків на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, оформленої у порядку, встановленому законодавством, орган ДФС зобов`язаний не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання такої заяви підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. При цьому орган ДФС наділений правом провести перевірочні заходи у разі потреби з метою перевірки факту перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Дослідивши заяву позивача про повернення надміру сплачених сум митних платежів від 22 листопада 2019 року, суд встановив, що у ній зазначено причину повернення коштів (набрання законної сили судовим рішенням про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості №UA500000/2019/000218/2 від 31.01.2019р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500650/2019/00188 від 31.01.2019р.); квитанції, відповідно до яких здійснено сплату цих митних платежів; сума коштів до повернення за видами митних, інших платежів, яку визначено як різницю між сумою митих платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною Одеською митницею ДФС відповідно до рішення про коригування митної вартості, що скасоване в судовому порядку; вказано напрям перерахування коштів (на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів), а також реквізити митної декларації, за якою помилково та/або надміру сплачені суми митних платежів.

Також позивачем додано до заяви документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів; копію рішення суду, що набрало законної сили, щодо скасування рішення митниці ДФС, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів.

Таким чином, ОСОБА_1 при зверненні до митного органу з заявою про повернення надміру сплачених сум митних платежів від 22 листопада 2019 року дотримано всі вимоги, передбачені п.3 розділу ІІІ Порядку №643.

Відмовляючи позивачеві у наданні висновку про повернення надміру сплачених сум митних платежів, Одеська митниці ДФС у листі від 05.12.2019р. за вих.№11135/10/15-70-19-02-08 посилалася на те, що заяву ОСОБА_1 від 22.11.2019р. неможливо розглянути без попереднього звернення позивача із заявою щодо внесення змін до митної декларації від 05.02.2019р. №UА500650/2019/003174, оформленої згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів №UА500000/2019/000218/2 від 31.01.2019р., у зв`язку із скасуванням судовим рішенням означеного рішення про коригування митної вартості згідно з приписами ст.269 Митного кодексу України та п.п.33, 37 Положення про митні декларації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012р. №450, оскільки згідно з відомостями АСМО «Інспектор» за митною декларацією від 05.02.2019р. №UА500650/2019/003174 суми податків, що підлягають поверненню, із способом розрахунку в відповідних графах митної декларації « 99», не обліковуються.

Суд зауважує, що відповідно до листа відповідача від 05.12.2019р. за вих.№11135/10/15-70-19-02-08 це є єдиною зазначеною митним органом підставою для відмови надати висновок про повернення ОСОБА_1 надміру сплачених нею сум митних платежів.

Так, п.37 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012р. №450 (далі - Положення №450), передбачено, що після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа можуть вноситися шляхом, зокрема, заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за формою згідно з додатком 4.

Внесення змін до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа шляхом оформлення аркуша коригування здійснюється в порядку, що встановлюється Мінфіном. Після оформлення аркуша коригування його електронний примірник засвідчується електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, вноситься до локальних баз даних митного органу і Єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів України посадовою особою митного органу, що його оформила, та передається спеціалізованим митним органом до відповідного органу державної податкової служби згідно з пунктом 32 цього Положення. Оформлений митним органом аркуш коригування є невід`ємною частиною відповідної митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом, зокрема, у разі:

- необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу;

- необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей, пов`язаних з коригуванням ціни товару, що вивозиться за межі митної території України, для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням, якщо таке коригування не призведе до зменшення суми податків, що підлягає сплаті до бюджету;

- необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи помилково зазначених в оформленій митній декларації на бланку єдиного адміністративного документа відомостей про товари, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за такою митною декларацією;

- необхідності відображення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей про товари, що стали відомі після закінчення митного оформлення товарів, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа.

Вищенаведені приписи п.37 Положення №450 прямо вказують на те, що складання аркушу коригування у разі необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу, здійснюється митним органом самостійно без необхідності подання окремого письмового звернення декларанта, на відміну від всіх інших, передбачених п.37 Положення №450, випадків, в яких складається аркуш коригування.

Пунктом 37 Положення №450 також передбачено, що електронні копії аркушів коригування зберігаються в локальних базах даних митних органів та Єдиній автоматизованій інформаційній системі митних органів України окремо від електронних копій відповідних митних декларацій (електронних митних декларацій), без внесення змін до таких електронних копій митних декларацій (електронних митних декларацій).

Порядок оформлення аркуша коригування затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 06.11.2012р. №1145 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11.2012р. за №1995/22307 (далі - Порядок №1145).

Відповідно до п.1 Порядку №1145 цим Порядком визначається порядок оформлення митним органом аркуша коригування, форму якого наведено в додатку 4 до Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450.

Згідно з п.3, п.4 Порядку №1145 аркуш коригування складається у випадках, визначених пунктом 37 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450, посадовою особою митного органу, яким здійснювався випуск товарів за митною декларацією (далі - МД), у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня надходження до митного органу інформації про доплату (повернення) сум митних платежів або реєстрації заяви декларанта (уповноваженої особи) у митному органі. У разі припинення митного органу, яким здійснювався випуск товарів за МД, аркуш коригування складається митним органом, що є правонаступником припиненого митного органу (за наявності), або митним органом, до зони діяльності якого належить питання здійснення митного оформлення товарів, відносно яких складається аркуш коригування.

Пунктом 12 Порядку №1145 визначено, що у разі складання аркуша коригування у випадку доплати або повернення митних платежів, штрафних санкцій (у разі наявності) заповнюються розділи ІІ та ІІІ аркуша коригування. У розділі ІІ аркуша коригування відображається розрахунок сум митних платежів за новими відомостями (графа 47 МД на бланку єдиного адміністративного документа). Графи розділу ІІ аркуша коригування заповнюються відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 року за № 1372/21684.

За змістом приписів п.13 Порядку №1145 до розділу ІІІ аркуша коригування вносяться фактичні відомості про доплату (повернення) митних платежів, штрафних санкцій (у разі наявності);

у колонці "Код виду платежу" зазначаються коди видів митних платежів, штрафних санкцій (у разі наявності) відповідно до класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами, ведення яких здійснюється відповідно до Порядку ведення відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 травня 2012 року № 623, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за № 989/21300;

у колонці "Сума" зазначається сплачена (повернута) сума відповідних митних платежів, штрафних санкцій (у разі наявності);

у колонці "Дата" зазначається дата перерахування коштів до Державного бюджету України або дата повернення коштів з Державного бюджету України;

у колонці "Підстава" зазначається код підстави здійснення доплати (повернення) сум митних платежів, штрафних санкцій (у разі наявності) згідно з класифікатором підстав здійснення доплати (повернення) сум митних платежів, ведення якого здійснюється відповідно до Порядку ведення відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 травня 2012 року № 623, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за № 989/21300;

у колонці "Напрям руху коштів" зазначається код напряму руху коштів: "1" - у разі здійснення платником податків доплати, "2" - у разі повернення коштів з Державного бюджету України.

З аналізу наведених приписів Положення №450 та Порядку №1145 слідує, що складання аркушу коригування у разі повернення митних платежів здійснюється митним органом без окремої на те заяви особи, що звертається за поверненням надміру сплачених митних платежів (декларанта), шляхом заповнення розділів ІІ та ІІІ цього аркушу коригування із зазначенням у них здійсненого митним органом розрахунку сум митних платежів за новими відомостями та фактичних відомостей про повернення надміру сплачених митних платежів.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про безпідставність та протиправність відмови Одеської митниці ДФС надати висновок про повернення ОСОБА_1 надміру сплачених сум митних платежів, викладеної у листі від 05.12.2019р. за вих.№11135/10/15-70-19-02-08.

Позивачем не оскаржується ця відмова, а заявляються вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не складання та не направлення в установленому законодавством порядку до органу Державної казначейської служби України висновку про повернення ОСОБА_1 з Державного бюджету України надміру сплачених сум митних платежів.

Водночас, встановлені обставини беззаперечно свідчать про те, що у даному випадку права позивача порушено саме протиправною відмовою відповідача надати висновок про повернення ОСОБА_1 надміру сплачених сум митних платежів, викладеною у листі Одеської митниці ДФС від 05.12.2019р. за вих.№11135/10/15-70-19-02-08, а не бездіяльністю цього суб`єкта владних повноважень, як на то вказує позивач, оскільки суб`єктом владних повноважень в цьому випадку вчинено активні дії щодо розгляду звернення ОСОБА_1 відносно вищевказаного питання та прийняте відповідне рішення за результатами його розгляду, яким і порушено права позивача, в той час, як бездіяльність виявляється у відсутності будь-яких дій та рішень з боку суб`єкта владних повноважень (ухиленні від вчинення дій та прийнятті рішень) зі спірного питання.

При цьому частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на наведене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною відмову Одеської митниці ДФС надати висновок про повернення ОСОБА_1 надміру сплачених сум митних платежів, викладену у листі від 05.12.2019р. за вих.№11135/10/15-70-19-02-08, оскільки саме цією відмовою відповідача і порушено право позивача і саме такий спосіб є належним способом захисту порушеного права.

При цьому щодо іншої частини позовних вимог про зобов`язання відповідача скласти та направити в установленому законодавством порядку до органу Державної казначейської служби України висновку про повернення ОСОБА_1 з Державного бюджету України надміру сплачених сум митних платежів, а саме: 26409,02грн. мита на транспортні засоби та 58099,83грн. податку на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів фізичними особами, суд зазначає наступне.

При розгляді справ означеної категорії суди, зобов`язуючи митний орган скласти та надати до органів Держказначейства висновок про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, зобов`язані встановити розмір таких надмірно сплачених платежів та з`ясувати, чи зараховані вони до відповідного бюджету.

Як зазначалося вище, у листі Одеської митниці ДФС від 05.12.2019р. за вих.№11135/10/15-70-19-02-08 про відмову надати висновок про повернення надміру сплачених коштів єдиною підставою для такої відмови вказано неподання позивачем заяви про внесення змін до митної декларації.

Разом з тим, ні відповідачем, ні позивачем не надано доказів, що митним органом в процесі розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.11.2019р. на виконання вимог п.5 розділу ІІІ Порядку №643 здійснювалася перевірка факту перерахування позивачем суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у позивача податкового боргу, що є обов`язком саме митного органу.

Водночас, не виконання митним органом такого обов`язку унеможливлює остаточне вирішення питання щодо необхідності подання останнім висновку до відповідного органу Держказначейства про повернення надміру сплачених позивачем сум митних та інших платежів.

У відзиві на позов відповідач зазначає, що станом на теперішній час такі відомості не з`ясовані (інформація щодо відсутності у позивача податкового боргу та інформація щодо використання або невикористання позивачем права зменшення своїх податкових зобов`язань з податку на додану вартість у відповідних податкових періодах згідно з розділом V Податкового кодексу України на суму надміру сплаченого податку через оскаржене в судовому порядку рішення про коригування митної вартості товару).

При цьому суд не може перебирати на себе повноваження митного органу щодо перевірки цих обставин, обов`язок зі здійснення якої покладено саме на відповідача.

Позивачем також не надано ні до заяви від 22.11.2019р., ні до суду доказів відсутності у нього податкового боргу (довідку податкового органу тощо).

Крім того, суд зауважує, що суми грошових коштів, що підлягають поверненню, взагалі не були предметом розгляду судової справи, за результатами якої скасовано рішення про коригування митної вартості, а митним органом не надано жодної оцінки (розрахунку тощо) щодо відповідності таких сум.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що митницею, всупереч розділу ІІІ Порядку №643 не перевірено факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та не встановлено наявність переплати і її розмір, а також не перевірено наявність/відсутність у позивача податкового боргу, що перешкоджає остаточному вирішенню питання щодо необхідності подання митним органом висновку до відповідного органу Держказначейства про повернення надміру сплачених позивачем сум митних та інших платежів, натомість останнього листом від 05.12.2019р. за вих.№11135/10/15-70-19-02-08 повідомлено про необхідність подачі заяви про внесення змін до митної декларації шляхом оформлення аркушу коригування та повторної подачі заяви про повернення помилково та/або надміру сплаченого платежу, що було формальною відмовою, яка позбавила ОСОБА_1 можливості в розумний строк повернути надміру сплачені нею митні платежі.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправною відмову відповідача надати висновок про повернення ОСОБА_1 надміру сплачених сум митних платежів, викладену у листі від 05.12.2019р. за вих.№11135/10/15-70-19-02-08, оскільки саме цією відмовою відповідача і порушено право позивача, а також, з метою відновлення порушеного права позивача та гарантування його ефективного захисту, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 листопада 2019 року (вх.№П-4390/ДЗН від 27.11.2019р.) про повернення надміру сплачених сум митних платежів відповідно до Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017р. №643 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.08.2017р. за №976/30844, з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні, оскільки саме такий спосіб є належним способом захисту порушеного права.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас, відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволені частково, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою, підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 840,80грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: вул. Лип Івана та Юрія, буд.21-А, м. Одеса, 65078) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову Одеської митниці ДФС надати висновок про повернення ОСОБА_1 надміру сплачених сум митних платежів, викладену у листі від 05.12.2019р. за вих.№11135/10/15-70-19-02-08.

Зобов`язати Одеську митницю Держмитслужби (, місцезнаходження: вул. Лип Івана та Юрія, буд.21-А, м. Одеса, 65078) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 22 листопада 2019 року (вх.№П-4390/ДЗН від 27.11.2019р.) про повернення надміру сплачених сум митних платежів відповідно до Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017р. №643 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.08.2017р. за №976/30844, з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: вул. Лип Івана та Юрія, буд.21-А, м. Одеса, 65078) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 840,80грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 27.04.2020р.

Суддя О.М. Турова