Справа № 640/20524/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року м. Київ № 640/20524/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доРади адвокатів Чернігівської області
провизнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Ради адвокатів Чернігівської області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Ради адвокатів Чернігівської області, прийняте у формі листа від 02.10.2018 №125, адресоване Генеральному прокурору України Луценку Ю.В. ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Ради адвокатів Чернігівської області від 02.11.2018 №68/2 «Про продовження стажування» в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Раду адвокатів Чернігівської області прийняти рішення про видачу позивачу свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що питання про оцінку результатів стажування позивача, видачі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Раді адвокатів Чернігівської області необхідно було вирішити 28.09.2018 або не пізніше 16.10.2018 (тридцятий день з подачі позивачем документів, необхідних для проведення оцінювання), з урахуванням відсутності права у відповідача на відкладення останнім відкладення розгляду питання щодо оцінки результатів стажування та видачі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. У той же час, оскаржуване рішення Ради адвокатів Чернігівської області від 02.11.2018 №68/2 «Про продовження стажування» не містить конкретизації обставин, які б вказували на те, якою саме юридичною практикою позивач не займалась, який пункт індивідуального плану проходження стажування, затвердженого рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 16.03.2018 №59, позивачем не виконано, які пояснення, в якому виді та кому чи якому органу вони надані керівником стажування Сергієнком А.М. щодо начебто неналежного виконання позивачем обов`язків стажиста, а також не конкретизовано обставини та нормативно-правові акти, які не дозволяють позивачу отримати свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та набути статус адвоката, у зв`язку з виконанням останньою обов`язків прокурора. Крім того, надсилаючи до Генерального прокурора України лист від 02.10.2018 №125, в якому Рада адвокатів Чернігівської області просила повідомити чи працює ОСОБА_1 в органах прокуратури та повідомлялось про закінчення останньою стажування в Раді адвокатів Чернігівської області та намір отримати свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, відповідач, за твердження позивача, вийшов за межі своїх повноважень, оскільки чинним законодавством не передбачено права рад адвокатів регіону проводити перевірку наданої стажистом інформації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.12.2018 (суддя Аблов Є.В.) відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено особам, які беруть участь у справі, строк для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень.

09.01.2019 від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши про те, що діючи на підставі п. 3.1.5 Положення про стажування, Радою направлено на адресу Генерального прокурора України лист з проханням надати інформацію, яка б дозволила з`ясувати всі обставини проходження стажування ОСОБА_1 . Відтак, твердження позивача про протиправність рішення щодо направлення даного листа є безпідставними, а їх обґрунтування тим, що відповідач втрутився в особисте життя позивача спростовується додатково тим, що при поданні самою ОСОБА_1 до Ради заяви на проходження стажування нею була надана згода на обробку персональних даних, у відповідності до п. 5.7.8 Положення про стажування. Щодо оскаржуваного рішення від 02.11.2018 №68/2 «Про продовження стажування» представником відповідача наголошено, що самостійними підставами для його прийняття слугувало наступне: невиконання у повному обсязі індивідуального плану проходження стажування позивача; не проходження позивачем юридичної практики; здійснення позивачем діяльності, яка є несумісною з адвокатською діяльністю, відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Так, у відзиві наголошено, що невиконання у повному обсязі індивідуального плану проходження стажування позивачем обґрунтовується тим, що остання є діючим працівником прокуратури, її основна робота знаходиться в м. Києві, як і місце постійної реєстрації та проживання. Натомість, адреса робочого місця її керівника стажування адвоката Сергієнка А.М. зареєстровано в м. Чернігові, де він і здійснює основну адвокатську діяльність. Так, під час співбесіди на засіданні Ради 21.09.2018 позивач взагалі не змогла пояснити яким чином вона за шість місяців змогла організувати власне стажування за таких умов. У зв`язку з цим Радою було прийнято рішення про направлення відповідного звернення за основним місцем стажиста. З отриманої відповіді Раді вдалось встановити невідповідність зазначеному часу проходження стажування у щоденнику стажиста ОСОБА_1 з її робочим графіком, а, отже, і невідповідністю затвердженого Радою індивідуального плану позивача. Щоденник стажиста містить у собі години стажування у робочі дні, які збігаються з її робочим часом за основним місцем її роботи. Крім того, у відзиві представником відповідача заявлено клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.03.2019 відмовлено Голові Ради адвокатів Чернігівської області Якубі Г.О. у задоволенні заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

02.04.2019 від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій останньою додатково наголошено на обґрунтованості заявлених позовних вимог, а також зауважено, що у відповідності до поданого нею до Ради адвокатів Чернігівської області щоденника, остання займалась наступною юридичною практикою: судові засідання (22.03.2018, 25.07.2018, 27.07.2018, 30.08.2018, 31.08.2018 - 14 год.), юридичний тренінг (31.03.2018 - 8 год.), складення проектів процесуальних документів (03.05.2018, 04.05.2018, 05.05.2018, 16.05.2018, 04.06.2018, 05.06.2018, 06.06.2018, 07.06.2018, 08.06.2018, 22.08.2018, 23.08.2018, 24.08.2018, 25.08.2018, 26.08.2018, 27.08.2018, 28.08.2018, 29.08.2018 - 49 год.), що у загальній сумі становить 71 год.

24.04.2019 від позивача через канцелярію суду надійшла заява про зміну предмету позову шляхом його доповнення, в якій позовні вимоги доповнено наступним: «визнати бездіяльність Ради адвокатів Чернігівської області щодо невидачі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_1 ». В обґрунтування вказаної заяви позивачем зазначено, що Рада адвокатів Чернігівської області повторно допустила порушення прав позивача, з огляду на те, що лише 22.03.2019, тобто з порушенням 30-денного строку з моменту отримання відповідачем документів, відбулось чергове засідання Ради адвокатів Чернігівської області, на якому відбулась процедура оцінювання результатів стажування ОСОБА_1 та за результатами якого відповідачем не було прийнято відповідного рішення.

Вирішуючи питання про прийняття вказаної заяви до розгляду, суд виходить з наступного.

У силу ч. 1 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Так, оскільки розгляд даної адміністративної справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, строк подачі позивачем заяви про зміну предмета позову, обмежено тридцятьма днями з дня відкриття провадження у справі та, відповідно, завершується 09.01.2019 (включно). Проте, як було зазначено вище, заяву про зміну предмету позову шляхом його доповнення позивачем подано лише 22.04.2019 (у відповідності до поштового штемпелю на конверті, в якому до суду надійшла відповідна заява), тобто з пропуском встановлено для цього строку, з огляду на що, остання не підлягає прийняттю до розгляду.

Крім того, суд зазначає, що предмет позову кореспондує із способами судового захисту права (змістом позову), які визначені ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що свідчить про обрання позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права або його доповнення, у межах спірних правовідносин.

Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - зміну обставин, на яких ґрунтуються вимоги особи, яка звернулася з позовом. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Наслідком розгляду заяви, зміст якої свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову є повернення такої заяви та розгляд раніше заявлених позовних вимог, якщо позивач не відмовляється від позову. Водночас, у таких випадках позивач не позбавлений права звернутися з новим окремим позовом у загальному порядку.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №826/19197/16.

З огляду на викладене, суд звертає увагу, що подана позивачем заява про зміну предмету позову шляхом його доповнення одночасно містить зміну і предмету і підстав позову, оскільки оскаржувана бездіяльність відповідача ґрунтується на рішеннях та діях останнього, відмінних від вже розглядуваних.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.06.2019 адміністративну справу №640/20524/18, з огляду на розпорядження керівника апарату Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.05.2019 №780 та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2019, прийнято до свого провадження суддею Скочок Т.О., ухвалено продовжувати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання заперечень.

Відповідач правом на подання заперечень не скористався.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, ОСОБА_1 звернулась до Ради адвокатів Чернігівської області із заявою від 12.03.2018, в якій просила направити її на стажування до адвоката Сергієнка А.М. на строк 6 місяців.

Рішення Ради адвокатів Чернігівської області від 16.03.2018 №59 було затверджено індивідуальний план проходження ОСОБА_1 стажування і видано їй направлення на стажування до адвоката Сергієнка А.М .

У той же час, Рада адвокатів Чернігівської області направила на адресу Генерального прокурора України лист від 02.10.2018 №125, в якому повідомила про факт звернення ОСОБА_1 до Ради адвокатів Чернігівської області із заявою про направлення її на стажування до адвоката Сергієнка А.М. та відповідними додатками до неї, а також про затвердження рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 16.03.2018 №59 індивідуального плану проходження ОСОБА_1 стажування і видачу їй направлення на стажування до адвоката Сергієнка А.М . Також, з метою повної і всебічної оцінки результатів стажування стажистки ОСОБА_1 та перевірки правдивості внесених останньою відомостей, Рада просила підтвердити або спростувати факт роботи ОСОБА_1 в органах прокуратури на час направлення даного листа, а також надати інформацію про графік роботи прокурора у прокуратурі Голосіївського району міста Києва.

Листом від 19.10.2018 №11-25-18 прокуратурою міста Києва повідомлено голову Ради адвокатів Чернігівської області про те, що на час надання вказаної відповіді ОСОБА_1 обіймає посаду прокурора другого наглядового відділу за додержанням законів територіальними органами поліції при проведенні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва. Тривалість робочого часу становить 40 годин на тиждень, початок роботи з 9 години - упродовж робочого тижня, кінець робочого дня в понеділок, вівторок, середу та четвер о 18 годині, у п`ятницю - о 16 годині 45 хвилин, вихідні дні - субота і неділя.

З урахуванням викладеного, рішенням Ради адвокатів Чернігівської області «Про продовження стажування» від 02.11.2018 №68/2, на підставі ст. 10 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та п. 11.7.2 Положення про організацію та порядок проходження стажування для отримання особою свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 03.02.2017 зі змінами від 08.02.2018 №15, вирішено продовжити проходження стажування стажиста ОСОБА_1 терміном на три місяці з 02.11.2018 з подачею звітів про проходження стажування щомісячно до 30 числа кожного місяця, а також, відповідно до п. 9 ст. 10 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», встановлено розмір додаткового внеску у розмірі 0,5 мінімальної заробітної плати, встановленої станом на день прийняття цього рішення, за кожний місяць додаткового стажування.

В обґрунтування вказаного рішення Радою зазначено, що за результатами розгляду поданих до Ради адвокатів Чернігівської області звітів встановлено, що за період проходження стажування стажист ОСОБА_1 не займалась юридичною практикою, що підтверджується інформацією в поданих звітах та поясненнями керівника стажування Сергієнка А.М . З аналізу щоденника проходження стажування ОСОБА_1 встановлено невиконання останньою у повному обсязі індивідуального плану проходження стажування, затвердженого рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 16.03.2018 №59. Одночасно, у додатку 11 Положення, поданим до Ради адвокатів Чернігівської області стажист ОСОБА_1 засвідчила відсутність обмежень для набуття статусу адвоката, передбачених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», зокрема того, що вона не здійснює діяльність, яка є несумісною з адвокатською діяльністю, визначеною п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», чим стажист ОСОБА_1 зазначила у наведеному додатку відомості, які не відповідають дійсності, що підтверджується листом з прокуратури м. Києва від 19.10.2018 №11-25-18 та записом у трудовій книжці ОСОБА_1 , відповідно до якого остання обіймає посаду прокурора другого наглядового відділу за додержанням законів територіальними органами поліції при проведенні досудового розслідування та підтримання обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва. На підставі викладеного, відповідачем в оскаржуваному рішенні зроблено висновок про невиконання у повному обсязі індивідуального плану проходження стажування стажистом ОСОБА_1 , не зайняття стажистом юридичною практикою під час проходження стажування та здійснення останньою діяльності, яка є несумісною з адвокатською діяльністю, відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Вважаючи рішення Ради адвокатів Чернігівської області, прийняте у формі листа від 02.10.2018 №125, та від 02.11.2018 №68/2 «Про продовження стажування» в частині, що стосується ОСОБА_1 , протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, є Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Приписами ч. 1 ст. 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

При цьому, не може бути адвокатом особа, яка: 1) має непогашену чи незняту в установленому законом порядку судимість за вчинення тяжкого, особливо тяжкого злочину, а також злочину середньої тяжкості, за який призначено покарання у виді позбавлення волі; 2) визнана судом недієздатною чи обмежено дієздатною; 3) позбавлена права на заняття адвокатською діяльністю, - протягом двох років з дня прийняття рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю; 4) звільнена з посади судді, прокурора, слідчого, нотаріуса, з державної служби або служби в органах місцевого самоврядування за порушення присяги, вчинення корупційного правопорушення, - протягом трьох років з дня такого звільнення (ч. 2 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Таким чином, зазначений перелік осіб, які не можуть бути адвокатом є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У той же час, зі змісту оскаржуваного рішення Ради адвокатів Чернігівської області «Про продовження стажування» від 02.11.2018 №68/2 вбачається, що підставою для його прийняття, зокрема, слугували висновки відповідача про наявність у ОСОБА_1 обмежень для набуття статусу адвоката, передбачених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки вона здійснює діяльність, яка є несумісною з адвокатською діяльністю, визначеною п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Визначення терміну «адвокатська діяльність» наведено п. 2 ч. 1 ст. 1 у Законі України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з яким, адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Таким чином, адвокатською діяльністю є факт вчинення адвокатом дій, спрямованих на здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про прокуратуру», на прокурора поширюються обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, визначені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що несумісною з діяльністю адвоката є робота на посадах осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Натомість, Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції» втратив чинність згідно з Законом України «Про запобігання корупції», який, у свою чергу, містить аналогічні норми стосовно обмеження сумісництва, тобто правове регулювання цих правовідносин не змінилося.

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що законодавство встановлює відповідні обмеження лише щодо безпосереднього здійснення адвокатської діяльності, яка спрямована на надання правової допомоги клієнту. Однак, законодавством не обмежено прокурорів або інших осіб, які перебувають на публічній або державній службі, у праві брати участь у відповідних процедурах добору та отримувати свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

У рішеннях Вищої ради правосуддя, яка є незалежним конституційним органом державної влади та суддівського самоврядування від 30.05.2017 №1328/0/15-17 та від 24.10.2017 №3419/0/15-19, копії яких наявні у матеріалах справи, висловлено правову позицію про те, що отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю не є свідченням порушення вимог про сумісність, а особа, яка отримала таке свідоцтво, почне вчиняти дії, що можуть бути визначені як адвокатська діяльність, відповідно до ст.ст. 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Отже, обставини несумісності можуть виникнути лише в особи, яка вже набула статус адвоката, тобто склала присягу та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, однак такі обставини можуть бути усунуті на підставі ч. 2 ст. 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме: шляхом подання адвокатом у триденний строк з дня виникнення таких обставин до ради адвокатів регіону за адресою свого робочого місця заяву про зупинення адвокатської діяльності.

Подання до Ради адвокатів регіону заяви про зупинення адвокатської діяльності є підставою для зупинення права на заняття адвокатською діяльністю, відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати (ч. 5 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про те, що сам факт складання присяги та отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю не свідчить про безпосереднє здійснення особою адвокатської діяльності.

До того ж, положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено право адвоката на підставі заяви зупинити адвокатську діяльність.

З огляду на викладене, отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю підтверджує саме факт набуття особою, у тому числі тією, трудова діяльність якої несумісна з адвокатською, права здійснювати таку діяльність.

Законодавчі обмеження чи заборони отримувати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю діючими працівниками органів прокуратури України відсутні, оскільки таку діяльність можливо зупинити після отримання відповідного свідоцтва.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, оскаржуване рішення Ради адвокатів Чернігівської області «Про продовження стажування» від 02.11.2018 №68/2 в частині встановлення наявності у ОСОБА_1 обмежень для набуття статусу адвоката, передбачених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки вона здійснює діяльність, яка є несумісною з адвокатською діяльністю, визначеною п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є безпідставними, з огляду на безпідставне позбавлення особи, яка склала кваліфікаційний іспит та пройшла стажування, скласти присягу та отримати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Щодо інших підстав (невиконання у повному обсязі індивідуального плану проходження стажування позивача; не проходження позивачем юридичної практики), зазначених у рішенні Ради адвокатів Чернігівської області «Про продовження стажування» від 02.11.2018 №68/2, суд зазначає про наступне.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», стажування полягає в перевірці готовності особи, яка отримала свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту, самостійно здійснювати адвокатську діяльність. Стажування здійснюється протягом шести місяців під керівництвом адвоката за направленням ради адвокатів регіону.

Стажистом адвоката може бути особа, яка на день початку стажування має дійсне свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту.

Стажування може здійснюватися у вільний від основної роботи час стажиста.

Порядок проходження стажування, програма та методика оцінювання стажування, розмір внеску на проходження стажування та порядок його сплати затверджуються Радою адвокатів України.

За результатами стажування керівник стажування складає звіт про оцінку стажування та направляє його раді адвокатів регіону.

Результати стажування оцінюються радою адвокатів регіону протягом тридцяти днів з дня отримання звіту.

За оцінкою результатів стажування рада адвокатів регіону приймає рішення про:

1) видачу особі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю;

2) продовження стажування на строк від одного до трьох місяців.

Разом з тим, у матеріалах справи містяться копії індивідуального плану проходження стажування ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, затвердженого рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 16.03.2018 №59, звіту про результати стажування у період з 16.03.2018 по 16.09.2018 від 16.09.2018, звіту про оцінку стажування від 16.09.2018, складеного керівником стажування Сергієнком А. , а також щоденника стажування (стажиста адвоката).

З копій вказаних матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 під час стажування для отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю займалась наступною юридичною практикою: судові засідання (22.03.2018, 25.07.2018, 27.07.2018, 30.08.2018, 31.08.2018 - 14 год.), юридичний тренінг (31.03.2018 - 8 год.), складення проектів процесуальних документів (03.05.2018, 04.05.2018, 05.05.2018, 16.05.2018, 04.06.2018, 05.06.2018, 06.06.2018, 07.06.2018, 08.06.2018, 22.08.2018, 23.08.2018, 24.08.2018, 25.08.2018, 26.08.2018, 27.08.2018, 28.08.2018, 29.08.2018 - 49 год.), що у загальній сумі становить 71 год.

Також, у звіті про оцінку стажування від 16.09.2018, складеного керівником стажування Сергієнком А. , вказано, що ОСОБА_1 спільно з керівником стажування була присутня у ряді судових засідань та за дорученням останнього підготувала ряд проектів позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг.

Вказане у своїй сукупності спростовує висновок відповідача про не проходження позивачем юридичної практики.

У той же час, твердження представника відповідача про те, що невиконання у повному обсязі індивідуального плану проходження стажування позивачем обґрунтовується тим, що остання є діючим працівником прокуратури, її основна робота знаходиться в м. Києві, як і місце постійної реєстрації та проживання. Натомість, адреса робочого місця її керівника стажування адвоката Сергієнка А.М. зареєстровано в м. Чернігові, де він і здійснює основну адвокатську діяльність. Так, під час співбесіди на засіданні Ради 21.09.2018 позивач взагалі не змогла пояснити яким чином вона за шість місяців змогла організувати власне стажування за таких умов.

Так, суд зауважує, що наведені висновки представника відповідача фактично ґрунтуються на неможливості позивача суміщати стажування для отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю з роботою у прокуратурі, що визнано судом безпідставним. Інші доводи, покладені в обґрунтування оскаржуваного рішення Ради адвокатів Чернігівської області «Про продовження стажування» від 02.11.2018 №68/2, є такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях відповідача та не підтверджені належними та достатніми доказами.

Як наслідок, суд вказує про протиправність рішення Ради адвокатів Чернігівської області від 02.11.2018 №68/2 «Про продовження стажування» в частині, що стосується ОСОБА_1 , та скасування останнього, а також про зобов`язання Ради адвокатів Чернігівської області прийняти рішення про видачу позивачу свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2018 у справі №826/9606/17.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Ради адвокатів Чернігівської області, прийняте у формі листа від 02.10.2018 №125, адресоване Генеральному прокурору України Луценку Ю.В. , суд зазначає, що у силу положень Кодексу адміністративного судочинства України, вказаний лист не є рішенням, а тому не підлягає визнанню протиправним та, відповідно, скасуванню.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції від 03.12.2018 №53, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 1 409,60 грн., який, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, підлягає присудженню на користь останньої у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ради адвокатів Чернігівської області від 02.11.2018 №68/2 «Про продовження стажування» в частині, що стосується ОСОБА_1 .

Зобов`язати Раду адвокатів Чернігівської області прийняти рішення про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити здійснені ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) документально підтверджені судові витрати у розмірі 704,80 грн. (семисот чотирьох грн. 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Ради адвокатів Чернігівської області (, адреса: 14038, Чернігівська обл., м. Чернігів, просп. Перемоги, 139, кім. 704-706).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок