Справа № 160/2151/20
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2020 року Справа № 160/2151/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Лозицької І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Фідея» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування наказу, -
21.02.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Фідея» (далі - ТОВ «Фірма «Фідея», позивач) з позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (далі - Офіс великих платників податків ДПС), в якому позивач просить суд:
З огляду на викладене, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом щодо оскарження спірного наказу.
Ухвалою від 26.02.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідно до вимог ч. 6 ст. 12, ч. 2 ст. 257 та ч. 5 ст. 262 КАС України. Також, сторонам був встановлений строк для подання до суду відзиву на позову, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив відповідно.
В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач зазначив, що вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, а доводи, наведені в позовній заяві, не ґрунтуються на вимогах податкового законодавства. Так, за поясненнями відповідача, ним було отримано від ГУ ДПС у Миколаївській області узагальнену податкову інформацію від 30.10.2019 року № 14/14-29-05-08/42118656 щодо ТОВ «Фертоніка» за звітний період декларування ПДВ за вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 року, лютий 2019 року, згідно з якою, не було підтверджено реальності здійснення господарських операцій з контрагентом-покупцем ТОВ «Фірма «Фідея» за період жовтень 2018 року на загальну суму ПДВ 3500707,56 грн. Як зазначив відповідач, ним була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Фертоніка» по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ «Ферст Груп», ТОВ «Ватербрік», ТОВ «Нафтотрейдингінвест» за вересень 2018 року, листопад 2018 року, лютий 2019 року. За даними перевірки товар, нібито придбаний у ТОВ «Ферст Груп» у вересні 2018 року на суму ПДВ 3500002,03 грн був нібито реалізований у повному обсязі на адресу контрагента-покупця ТОВ «Фірма «Фідея» у жовтні 2018 року на суму ПДВ 3500707,56 грн.
За поясненнями відповідача, ТОВ «Фертоніка» не було підтверджено реальності здійснення господарських операцій з контрагентом-покупцем ТОВ «Фірма «Фідея» за період жовтень 2018 року на загальну суму ПДВ 3550707,56 грн. Вказані обставини свідчать про можливий ризик безпідставного формування податкового кредиту та витрат ТОВ «Фірма «Фідея» по взаємовідносинам з вищевказаним контрагентом. У зв`язку з цим, ним був направлений запит до позивача про надання інформації та її документального підтвердження щодо взаємовідносин з ТОВ «Фертоніка» за період жовтень 2018 року. Проте, ТОВ «Фірма «Фідея» листом від 11.12.2019 року фактично відмовилось надавати документальні підтвердження щодо взаємовідносин з контрагентом-постачальником ТОВ «Фертоніка». При цьому, ненадання пояснень та їх документальних підтверджень протягом 15 робочих днів з дня наступного за днем отримання запиту, є підставою для проведення документальної позапланової перевірки платника податків.
З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Фірма «Фідея».
У встановлений судом строк відповіді на відзив позивач не надавав.
Суд, враховуючи положення ст. 257, ст. 261, ст. 262 КАС України, розглянув адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, дійшов наступних висновків.
12.11.2019 року відповідач направив ТОВ «Фірма «Фідея» запит за вх. № 8305/10/28-10-50-12-11 «Про надання пояснень та їх документальне підтвердження щодо взаємовідносин з постачальниками та покупцями», відповідно до якого повідомив позивача про те, що ним була отримана податкова інформація, яка свідчить про можливий ризик безпідставного формування податкового кредиту та витрат ТОВ «Фірма «Фідея» по взаємовідносинам із вищевказаним контрагентом, та у запиті вказав перелік документів, які необхідно надати позивачу та пояснення щодо відображення в декларації з податку на прибуток здійснених господарських операцій по взаємовідносинам з контрагентами з питання включення до складу витрат з розшифровкою, в якому розмірі та періоді, з відображенням кореспонденції рахунків. Також, відповідач вказав, що ненадання пояснень та їх документального підтвердження у 15-ти денний термін з дня наступного за днем отримання запиту, буде підставою для проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Фірма «Фідея», відповідно до пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.
Вказаний письмовий запит був направлений на адресу позивача та отриманий ним 27.11.2019 року, що підтверджується копією поштового повідомлення про вручення, що міститься в матеріалах справи.
У відповідь на запит відповідача від 12.11.2019 року ТОВ «Фірма «Фідея» направило лист-відповідь від 11.12.2019 року за вих. № 1/12/19, відповідно до якого з посиланнями на норми Податкового кодексу України, зазначило, що з надісланого запиту не вбачається дотримання вимог, передбачених п. 73.3 ст. 73, пп. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, зокрема, не зазначено підстави для надіслання запиту, відповідно до п. 73.3 Податкового кодексу України, із зазначенням інформації, яка це підтверджує, не зазначено порушення ТОВ «Фірма «Фідея» валютного, податкового та іншого не врегульованого цим кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не зазначено виявлену недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків. Тому, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит. Разом з тим, позивач надав деякі пояснення та їх документальне підтвердження.
Посадовим особам відповідача були видані направлення на перевірку від 18.02.2020 року № 37/28-10-50-12 та на підставі п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, наказу від 10.02.2020 року № 170, за відомостями з яких, метою перевірки є дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «Фертоніка» за період жовтень 2018 року показників декларацій з податку на додану вартість та за 2018 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємств.
Вказаний наказ та направлення на перевірку були отримані представником ТОВ «Фірма «Фідея» 20.02.2020 року за довіреністю, що підтверджується відмітками про вручення від 20.02.2020 року у направленнях та розпискою № 170/28-10-50-12 від 20.02.2020 року, що містяться в матеріалах справи.
Проте, 20.02.2020 року посадові особи податкового органу не були допущені до проведення перевірки, про що складений акт від 20.02.2020 року № 5/28-10-5012/41223117 про відмову в допуску до проведення позапланової виїзної перевірки. За відомостями з вказаного акту, ТОВ «Фірма «Фідея» було відмовлено в допуску до проведення перевірки із зазначенням причини відмови: протиправність наказу та його оскарження.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (ст. 1 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
За приписами п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Відповідно до пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;
- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Відповідно до п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.
Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів.
Враховуючи викладене вище, контролюючий орган у разі отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, а також виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, наділений законом повноваженнями щодо видачі відповідного наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки з таких питань.
Як було встановлено судом та про це зазначено вище, підставою для прийняття оскаржуваного наказу про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Фірма «Фідея» на підставі пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, стало отримання податковим органом податкової інформації про порушення позивачем вимог податкового законодавства, неповне виконання позивачем вимог письмового запиту щодо надання пояснень та їх документального підтвердження, а також виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку щодо наявності у податкового органу правових підстав для прийняття оскаржуваного наказу про проведення позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «Фертоніка» за період жовтень 2018 року показників декларацій з податку на додану вартість та за 2018 рік - показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємств.
Також, суд зазначає, що відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
Аналіз викладеного вище вказує, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством передбачено право платника податків на самостійний захист від проведення позапланової виїзної перевірки без пред`явлення посадовими особами контролюючого органу передбачених п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України документів (направлення на проведення перевірки, копії наказу, службового посвідчення) шляхом недопуску до проведення контрольного заходу.
Крім того, судом було встановлено та це підтверджено наявними у справі письмовими доказами, що відповідачем були дотримані вимоги Податкового кодексу України щодо порядку призначення перевірки та вчинення дій щодо її проведення. Намір посадових осіб контролюючого органу здійснити перевірку не створює жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім права на недопуск до проведення контрольного заходу згідно з п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України.
Оскільки у спірній ситуації позивач реалізував своє право на недопуск посадових осіб податкового органу до проведення перевірки, що оформлено актом від 20.02.2020 року про відмову в допуску до проведення позапланової виїзної перевірки, а проведення перевірки не відбулося, суд вважає, що такі правовідносини не потребують додаткового захисту, зокрема в судовому порядку.
Аналогічний правовий висновок був висловлений Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 року, справа № 820/2068/16.
Тим більше, що під час судового розгляду справи судом було встановлено, що відповідачем були дотримані вимоги Податкового кодексу України щодо призначення перевірки та вчинення дій щодо її проведення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст. 9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Приймаючи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що на підставі ст. 139 КАС України, з урахуванням рішення суду про відмову у задоволенні позову, сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн (платіжне доручення № 6066 від 20.02.2020 року) позивачу не відшкодовується, тому судові витрати у справі не розподіляються.
Керуючись ст. ст. 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Фідея» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.
Судові витрати у справі не розподіляються.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 30.04.2020 року.

Суддя І.О. Лозицька