Справа № 160/2428/20
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2020 року Справа № 160/2428/20
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач є розробником, виробником та постачальником безпілотного авіаційного комплексу «Лелека-100» для потреб Збройних Сил України для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони з 2017 року по теперішній час, а відповідно до пункту 32 Підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України (УКТ ЗЕД 8803), постачання вказаного комплексу за державними контрактами звільнено від оподаткування, при цьому, у всіх спірних накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» проставлена помітка «Х» та зазначається тип причини 09 - «Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість». Таким чином, оскільки спірні податкові накладні є такими, що не надаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування, оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яке винесене на підставі Акту камеральної перевірки за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, є протиправним та підлягає скасуванню.
05.03.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін та встановлено відповідачу строк для подання письмового відзиву на позовну заяву, всіх документів, що підтверджують заперечення проти позову та витребуваних доказів - протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.
На виконання вимог ухвали суду, 14.04.2020р. на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому просив суд у задоволенні позову відмовити, з огляду на те, що лише у частини спірних накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» зазначено тип причини 09 - «Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість», в решті податкових накладних зазначено тип причини 04 - «Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання», з огляду на що, такі податкові накладні не є такими, що складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування. Також, зазначено, що всупереч п.16 "Порядку заповнення податкової накладної", затвердженого 31.12.2015 наказом Міністерства фінансів України №1307, позивачем в усіх спірних накладних заповнені рядки ІІ (загальні сума ПДВ), ІІІ (загальні сума ПДВ за основною ставкою), V (усього обсяги постачання за основною ставкою (код ставки 20). Крім того, незважаючи на ч.3 ст.201 Податкового Кодексу України, жодна зі спірних податкових накладних не містить ані запису «Без ПДВ», ані посилання на відповідні пункти (підпункти), статті, підрозділи, розділи цього Кодексу та/або міжнародного договору, яким передбачено звільнення від оподаткування податком.
21.04.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно в якій вказано, що позивач заперечує всі доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву, оскільки вони є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству, з огляду на ті самі обставини, які викладені у позовній заяві.
Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлені наступні обставини.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведена камеральна перевірка ТОВ «Виробничо-інноваційна компанія «ДЕВІРО» з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), складених з березня 2017 року по вересень 2019 року, якою встановлено порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), а саме: несвоєчасно зареєстровано податкові накладні за лютий, березень, квітень, травень, липень, вересень, грудень 2017 року, лютий, березень, серпень, листопад 2018 року на загальну суму ІІДВ 167 966,24 грн.
Рішенням Державної податкової служби України від 14.02.2020 року №5725/6/99-00-08-05-05-06, податкове повідомлення - рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини по суті, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно положень пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1цієї статті та/або пунктом 192.1статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимогстатей 192 та 201цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів.

При цьому, до 1 січня 2017 року штрафні санкції застосовувалися за порушення термінів реєстрації податкових накладних виключно тих, які підлягали наданню покупцям - платникам податку на додану вартість.

З 1 січня 2017 року набрав чинності Закон України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні", яким були внесені зміни, зокрема, і до статті 120-1 ПК України. Ця норма зазнала змін, зокрема, щодо сфери своєї дії та з 1 січня 2017 року передбачає, що штрафи не застосовуються виключно щодо "податкової накладної, що не видається одержувачеві (покупцеві), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: звільнених від оподаткування або оподатковуваних за нульовою ставкою".

Для з`ясування дійсної мети законодавця слід звернутися до Пояснювальної записки до проекту Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України", зміст якої свідчить, що метою зазначеного законопроекту є покращення інвестиційного клімату в Україні за рахунок спрощення податкової системи та адміністрування податків, що матиме позитивний вплив на економічне зростання, залучення інвестицій та створення нових робочих місць. Законопроектом пропонується внести ряд змін до Податкового кодексу України, якими передбачається в частині податку на додану вартість, зокрема, збільшення терміну реєстрації податкових накладних та розрахунку коригування до таких податкових накладних в ЄРПН (з 180 до 365 календарних днів) із одночасним встановленням штрафу щодо відсутності такої реєстрації у розмірі 50% від суми ПДВ, а також встановлення штрафу при порушенні термінів реєстрації всіх податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, в тому числі, складених на адресу неплатникам податку (за виключенням певних операцій).

При цьому, як слідує з порівняльної таблиці до проекту Закону, в першій редакції змін до статті 120-1 ПК України виключення стосувалися лише операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою. Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики на своєму засіданні 5 грудня 2016 року (протокол № 55) розглянув проект Закону та вніс пропозиції, зокрема, щодо змін до статті 120-1, запропонувавши в абзаці десятому слова "складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які оподатковуються за нульовою ставкою)" замінити словами "складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування, які оподатковуються за нульовою ставкою)".

Отже, внесені Законом № 1797-VIII зміни запровадили виключні випадки звільнення від відповідальності за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, і такі виключення стосуються реєстрації двох видів податкових накладних:

1) яка не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування;

2) яка не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, у разі порушення граничних строків реєстрації податкових накладних платник податків звільняється від відповідальності у разі складання податкової накладної на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Позивач не заперечує, що податкові накладні, зазначені в акті перевірки, були зареєстровані з порушенням строків визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Натомість, позивач зазначає, що такі податкові накладні складені на постачання товарів для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, відтак останній звільнений від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

У позовній заяві вказано, що оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-інноваційна компанія «ДеВіРо» є розробником, виробником та постачальником безпілотного авіаційного комплексу «Лелека-100» для потреб Збройних Сил України для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони з 2017 року по теперішній час, постачання позивачем вказаного комплексу за державними контрактами звільнено від оподаткування податком на додану вартість.

З матеріалів справи встановлено, що видами діяльності позивача є: Код КВЕД 30.30 Виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устатковання (основний); Код КВЕД 26.30 Виробництво обладнання зв`язку; Код КВЕД 26.51 Виробництво інструментів і обладнання для вимірювання, дослідження та навігації; Код КВЕД 26.70 Виробництво оптичних приладів і фотографічного устатковання;

Код КВЕД 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткованням, деталями до нього; Код КВЕД 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням;

Код КВЕД 62.09 Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; Код КВЕД 71.20 Технічні випробування та дослідження; Код КВЕД 33.13 Ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устатковання; Код КВЕД 33.16 Ремонт і технічне обслуговування повітряних і космічних літальних апаратів.

Відповідно до п.32 підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України, тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України продукції оборонного призначення, визначеної такою згідно з пунктом 9 статті 1 Закону України "Про державне оборонне замовлення", що класифікується за такими групами, товарними позиціями та підкатегоріями УКТ ЗЕД: 8802, 8803 (тільки для безпілотних літальних апаратів з озброєнням чи без озброєння, що використовуються в оборонних цілях, їх частини).

Отже, у своїй діяльності позивач здійснює придбання товарів (робіт, послуг) що використовуються частково для операцій, звільнених від оподаткування, а частково - для оподаткованих операцій.

Згідно з п.п. б п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу).

Отже, в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до підрозділу 2 розділу XX ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування та скласти, зокрема, зведену податкову накладну за товарами, придбаними з податком на додану вартість, у разі якщо такі товари призначаються для їх використання або починають використовуватися у зазначених вище операціях.

Наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307 затверджений Порядок заповнення податкової накладної (далі - Порядок №1307). Пункт 11 Порядку визначає процедуру оформлення податкових накладних, в тому числі у випадку, передбаченому п. 198.5 статті 198 ПК України.

Пунктом 11 Порядку № 1307 встановлено, що у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 ст.198 та п. 199.1ст.199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання/починають використовуватися:

1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування;

2) в операціях, звільнених від оподаткування;

3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.

У разі складання зведеної податкової накладної в графі "Зведена податкова накладна" робиться помітка "X" - в редакції Порядку №1307 до 30.11.2018 року. У редакції з 01.12.2018 року - у разі складання зведеної податкової накладної у графі "Зведена податкова накладна" зазначається код ознаки: 1 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України; 2 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України; 3 - у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 15 цього Порядку; 4 - у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 19 цього Порядку.

У таких зведених податкових накладних (в редакції Порядку №1307 до 30.11.2018 року); у зведених податкових накладних, у яких зазначено код ознаки 1 або 2 (в редакції з 01.12.2018 року) у графі "Отримувач (покупець)" платник податку зазначає власне найменування (П. І. Б.), у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставляється умовний ІПН "00", а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку, 04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).

Судом встановлено, що податкові накладні №1 від 31.03.2017 року, №3 від 31.01.2017 року, №2 від 30.09.2017 року, №3 від 30.04.2017 року, №1 від 30.04.2017 року, №1 від 28.02.2017 року, №2 від 31.07.2017 року, №3 від 31.05.2017 року, №1 від 31.03.2018 року, №3 від 28.02.2018 року, №1 від 28.02.2018 року, №4 від 31.08.2018 року є зведеними податковими накладними, в яких покупцем зазначено власне найменування продавця - Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-інноваційна компанія «ДеВіРо», про що свідчать їх реквізити, зокрема, у графі "Зведена податкова накладна" вказана примітка «Х»; у графі "Отримувач (покупець)" зазначено власне найменування продавця; у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставлено умовний ІПН " 00 "; а у верхній лівій частині зазначено відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку "09" - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Також, судом встановлено, що податкова накладна №2 від 30.11.2018 року також, є зведеною податковою накладною, в якій покупцем зазначено власне найменування продавця Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-інноваційна компанія «ДеВіРо», про що свідчать її реквізити, зокрема, у графі "Зведена податкова накладна" вказаний код ознаки «1»; у графі "Отримувач (покупець)" зазначено власне найменування продавця; у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставлено умовний ІПН " 00 "; а у верхній лівій частині зазначено відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку "09" - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Суд зазначає, що недолік у вигляді зазначення у податковій накладній №2 від 30.11.2018 року у графі "Зведена податкова накладна" код ознаки «1», який необхідно було зазначати з 01.12.2018 року, замість примітки «Х» - яку необхідно було зазначати до 30.11.2018 року не спростовує факту її складання на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Таким чином, судом встановлено, що податкові накладні №1 від 31.03.2017 року, №3 від 31.01.2017 року, №2 від 30.09.2017 року, №3 від 30.04.2017 року, №1 від 30.04.2017 року, №1 від 28.02.2017 року, №2 від 31.07.2017 року, №3 від 31.05.2017 року, №1 від 31.03.2018 року, №3 від 28.02.2018 року, №1 від 28.02.2018 року, №4 від 31.08.2018 року, №2 від 30.11.2018 року на загальну суму ПДВ 149 021,62 грн., складені за операціями, які звільнені від оподаткування ПДВ.

Отже, враховуючи те, що, по-перше, вищевказані зведені податкові накладні, є такими, що не підлягають наданню покупцю; по-друге, такі накладні складені на постачання для операцій які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, то спірні правовідносини підпадають під виняток, встановлений пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, а тому у відповідача відсутні підстави для нарахування позивачу штрафних санкцій за порушення термінів їх реєстрації в ЄРПН, що згідно розрахунку до оскарженого податкового повідомлення-рішення складає 29 639,46 грн.

Доводи відповідача, що позивачем самостійно у податкових накладних визначені суми податку на додану вартість, а тому операції, на які вони складені, не звільнені від оподаткування, і відповідно позивач підлягає відповідальності, є безпідставними, оскільки за змістом пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України звільнення від відповідальності передбачено за податковими накладними, які складені не безпосередньо на операції, що звільнені від оподаткування, а на операції на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування, тобто саме на ті операції, нам які і були складені зведені податкові накладні позивачем.

У зв`язку з цим суд зазначає, що визначальним фактором у спірних відносинах є не зазначення у зведених податкових накладних сум податку на додану вартість, а складення платником зведеної податкової накладної, яка не надається покупцю, та одночасно складення такої накладної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування. Обидві умови є наявними у спірних правовідносинах, а тому позивач підпадає під виняток, який передбачений пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України

Разом з тим, податкові накладні за № 2 від 31.03.2017 року, №8 від 31.12.2017 року, №1 від 31.07.2017 року, №2 від 28.02.2017 року, №2 від 30.04.2017 року, №3 від 30.09.2017 року, №4 від 31.05.2017 року, №2 від 28.02.2018 року на загальну суму ПДВ 18 944, 62 грн. - складені на покупця в особі продавця Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-інноваційна компанія «ДеВіРо» та містять у верхній лівій частині відповідний тип причини ненадання їх покупцю "04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання", що відповідно до приписів пункту 120-1.1. статті 120 ПК України не є підставою для звільнення платника податку від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію вказаних податкових накладних, а тому відповідач правомірно застосував до позивача штрафну санкцію за порушення термінів їх реєстрації, що відповідно розрахунку штрафних санкцій до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення складає загальну суму штрафу 3 559,87 грн.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, доводів сторін, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідачем частково доведено правомірність прийнятого оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2102,00 грн., що документально підтверджується квитанцією №1348 від 28.02.2020 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1051,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-інноваційна компанія «ДеВіРо» (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 21 офіс 308-А/3, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17-а, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Н» № від 06.12.2019 року у частині застосування штрафу за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у сумі 29 639,46 грн. (двадцять дев`ять тисяч шістсот тридцять дев`ять гривень сорок шість копійок).

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-інноваційна компанія «ДеВіРо» (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 21 офіс 308-А/3, ) судові витрати у сумі 1051, 00 грн. (одна тисяча п`ятдесят одна гривня).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв