Справа № 813/4449/15
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/4449/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

позивач ОСОБА_1 ,

від відповідача 1 Білик А.І.,

від відповідача 2 Білик А.І.,

від третьої особи Білик А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції у Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Дисциплінарна комісія арбітражних (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про визнання протиправними дій, скасування висновків протоколу, визнання протиправним та скасування наказу.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся Арбітражний керуючий ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Міністерства Юстиції України (далі - відповідач 1), Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі - відповідач 2), в якому просив:

- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України по наданню доручення Головному управлінню юстиції у Закарпатській області №В-4334/13.02 від 24.03.2015 року на проведення позапланової перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області по призначенню та проведенню позапланової невиїзної перевірки, результати якої оформлено Актом позапланової невиїзної перевірки №09-19/5 від 06.05.2015;

- визнати протиправними дії Головного управління юстиції у Закарпатській області щодо визначення в Довідці №09-19/5 від 23.04.2015 та Акті позапланової невиїзної перевірки №09-19/5 від 06.05.2015 порушень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»;

- скасувати висновки протоколу засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) №32/07/15 від 03.07.2015 року в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів);

- визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України від 03.08.2015 року №1407/5.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Міністерством юстиції України оскаржуваний наказ №1407/5 винесено з порушенням положень Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 №1284/5 та ігноруванням положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 №2343-XII.

Позивач вважає, що єдиною підставою, яка слугувала для прийняття рішення щодо анулювання свідоцтва арбітражного керуючого, як то виявлене ГТУЮ у Закарпатській області порушення законодавства у роботі Арбітражного керуючого ОСОБА_1 , зафіксоване в Довідці про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 23.04.2015 №09-19/5 та акті позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 06.05.2015 №09-19/5, не ґрунтується на фактичних обставинах справи, є надуманою, такою що ґрунтується на довільному викладенні та трактуванні вимог нормативно-правових актів, а отже є такою, що суперечитьвимогам законодавства.

З позиції позивача зазначена підстава без існування очевидної небезпеки подальшого порушення Арбітражним керуючим ОСОБА_1 прав та інтересів боржника чи кредиторів, передбачених законодавством, не могла бути підставою для анулювання свідоцтва арбітражного керуючого.

За вказаних обставин позивач вважає, що оскаржуваний наказ №1407/5 повинен бути визнаний судом протиправним та скасованим.

Також позивач зазначає, що за результатами засідання дисциплінарної комісії 21.07.2015 його, як арбітражного керуючого повідомлено про прийняття рішення стосовно накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Таке рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), оформлене протоколом №32/07/15 від 03.07.2015, позивач вважає необґрунтованим, оскільки на її засіданні вирішено застосувати до Арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права займатися професійною діяльністю, що в подальшому було оформлене наказом від 03.08.2015 №1407/5, які (оскаржуване рішення та оскаржуваний наказ), на думку позивача, мають бути визнані судом протиправними та скасовані.

Оскільки вказане порушило права позивача, він звернувся до суду із цим позовом.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.11.2015 адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) викладеного в протоколі №32/07/15 від 03.07.2015 в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття діяльністю арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на підставі подання №456 від 18.05.2015; визнано протиправним та скасовано Наказ Міністерства юстиції України від 03.08.2015 №1407/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття діяльності арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) виданого ОСОБА_1 у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь ОСОБА_1 з Міністерства юстиції України за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, в сумі 146,00 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 у справі №876/342/16 апеляційну скаргу Головного управління юстиції у Закарпатській області залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.11.2015 у справі №813/4449/15 без змін.

Постановою Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №813/4449/15 (касаційне провадження №К/9901/33770/18) касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.11.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 задоволено частково; постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.11.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 02.12.2020 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою судом в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів залучено Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - третя особа).

Також судом запропоновано учасникам справи надати суду письмові пояснення щодо предмету позову з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 15.11.2019, з наданням підтверджуючих відповідні обставини доказів.

26.12.2019 за вх.№4364ел. від представника Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області надійшли письмові пояснення.

У вказаних поясненнях зазначено, що Головним територіальним управлінням юстиції у Закарпатській області на підставі скарги ОСОБА_4 та доручення Міністерства юстиції України від 23.04.2015 з 21.04.2015 по 23.04.2015 проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 .

За результатами вказаної перевірки під час виконання ним повноважень ліквідатора ВАТ «Надвірнянська автобаза» виявлено порушення вимог чинного законодавства, повноваження ліквідатора виконуються неналежним чином, а в переважній більшості випадків арбітражним керуючим не лише не виконуються обов`язки ліквідатора, а навіть не вживаються заходи на їх виконання (щодо виявлення рахунків боржника, розшуку майна, отримання інформації для отримання аналізу діяльності боржника тощо). Численні порушення ОСОБА_1 під час виконання ним повноважень ліквідатора ВАТ «Надвірнянська автобаза» свідчать про неналежне виконання ним своїх повноважень, що призводить до порушення прав та інтересів як боржника, так і його кредиторів, зумовлює затягування строку здійснення ліквідаційної процедури, спричиняє неможливість погашення чи навіть часткового погашення вимог кредиторів боржника. Дії останнього свідчать про те, що він не діяв добросовісно, розсудливо, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи, а виконання ним своїх обов`язків мало поверхневий та формальний характер.

Крім цього зазначено, що про недоліки роботи ліквідатора та неналежно проведену роботу в ліквідаційній процедурі вказано в ухвалі господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2015 у справі №909/1307/13 про банкрутство ВАТ «Надвірнянська автобаза».

З огляду на викладене позов не підлягає задоволенню /Т.2, арк.спр.33-42/.

Аналогічні за змістом письмові пояснення надійшли до суду 03.01.2020 за вх.№117 засобами поштового зв`язку /Т.2, арк.спр.49-58/.

29.01.2020 за вх.№4872 від позивача надійшов відзив на письмові пояснення відповідачів /Т.2, арк.спр.143/. Зазначив, що жодних порушень законодавства у ліквідаційній процедурі ВАТ «Надвірнянська автобаза» позивачем допущено не було, така процедура проведена добросовісно, з урахуванням всіх обставин. Жодних порушень прав та інтересів боржника та кредиторів не було та не могло бути, враховуючи повну відсутність активів у банкрута. Усі доводи багатократно повідомлялися комісії з перевірки, однак повністю проігноровані.

Крім вказаного, позивач ствердив, що після ознайомлення з Протоколом засідання дисциплінарної комісії встановлено його недостовірність. Жодних доводів позивача у такому не відображено, ніякого аналізу ступеню тяжкості порушення, а також жодного обґрунтування прийнятого комісією рішення про максимальне покарання не підтверджено.

Ухвалою суду від 05.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

12.02.2020 за вх.№7904 від Голови ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області надійшли пояснення на відзив /Т.2, арк.спр.160-162/. У вказаному поясненні у тому числі окрім пояснень за змістом порушень чинного законодавства, зазначено, що порушення допущені арбітражним керуючим ОСОБА_1 під час виконання ним повноважень ліквідатора ВАТ «Надвірнянська автобаза» свідчать про неналежне виконання ним його повноважень, що у комплексі призвело до порушення прав та інтересів як боржника, так і його кредиторів, зумовлювало затягування строку здійснення ліквідаційної процедури, спричинювало неможливість погашення чи навіть часткового погашення вимог кредиторів боржника.

Позивач позовні вимоги підтримав повністю. Позицію щодо позову виклав у відзиві на пояснення за вх. №4872 від 29.01.2020. Просив позов задовольнити.

Представник відповідачів та третьої особи проти позову заперечив повністю. Просив у його задоволенні відмовити. Позиція щодо відмови у задоволенні позову викладена у письмових поясненнях №117 від 03.01.2020 (4364ел. від 26.12.2019), від 12.02.2020 за вх.№7904.

Суд заслухав вступне слово представників сторін, з`ясував підстави позову, відзиву, пояснень, фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 здійснював діяльність арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі свідоцтва №748, виданого 22.03.2013 Міністерством юстиції України на підставі Наказу Міністерства юстиції України від 18.03.2013 №457/5 /Т.1, арк.спр.13/.

06.03.2015 до Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України надійшла скарга ОСОБА_4 на дії арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним повноважень ліквідатора ВАТ «Надвірнянська автобаза». Просила провести перевірку дотримання вимог законодавства арбітражним керуючим ОСОБА_1 та у випадку підтвердження при перевірці порушень зупинити його діяльність наказом Мінюсту /Т.1, арк.спр.14/.

Згідно з повідомленням від 08.04.2015 №08-19/334 /Т.1, арк.спр.15/ Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області позивача повідомлено про те, що відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Порядку контролю за діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом міністерства юстиції України від 27.06.2013 №1284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.07.2013 за №1113/23645, на підставі скарги гр. ОСОБА_4 та доручення Міністерства юстиції України від 24.05.2015 №В-4334/13.0.2, у період з 21.04.2015 по 23.04.2015 буде проведено перевірку його діяльності щодо додержання ним під час виконання повноважень ліквідатора ВАТ «Надвірнянська автобаза» вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та іншого законодавства з питань: направлення керівнику боржника повідомлення про необхідність погодження договорів; проведення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника; проведення аналізу руху коштів по рахунках боржника; стягнення дебіторської заборгованості; ведення бухгалтерського обліку та фінансової звітності; закриття рахунків боржника в установах банків; вжиття заходів щодо оскарження договорів боржника, які укладено до порушення справи про банкрутство; подання комітету кредиторів звіту про свою діяльність; вжиття заходів щодо розшуку майна боржника.

Також повідомлено час проведення перевірки та про необхідність забезпечення умов для проведення перевірки.

14.04.2015 за №77/15 позивач звернувся до Міністра юстиції України, у якому висловив подив щодо скарги гр. ОСОБА_4 . Просив провести службове розслідування видачі доручення Міністерства юстиції України від 24.03.2015 №В-4334/13.0.2 з метою виключення в майбутньому подібного реагування державного органу з питань банкрутства на безпідставні звернення та скарги /Т.1, арк.спр.16/.

17.04.2015 листом за №78/15 позивачем надані Головному територіальному управлінню юстиції у Закарпатській області копії документів на виконання вимог повідомлення від 08.04.2015 та пояснення /Т.1, арк.спр.19-21/.

Головним територіальним управлінням юстиції у Закарпатській області в період з 21.04.2015 по 23.04.2015 проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності Арбітражного керуючого ОСОБА_1 , за результатами якої 23.04.2015 складено Довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №09-19/5 /Т.1, арк.спр.22-34/.

Вказаною перевіркою встановлено порушення вимог:

- абз. 5 ч. 2 ст. 41, п. 3 ч. 2 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» - ліквідатором не проведено аналіз фінансової, господарської, інвестиційної та іншої діяльності боржника, його становища на ринках, та не надано результати таких аналізів господарському суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію;

- абз. 8 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» - ліквідатором не вжито достатніх заходів щодо пред`явлення до третіх осіб вимог щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

- ч. 1 ст. 8, ч.ч. 1-2 ст. 11, ч. 1 ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», абз. 1 та 11-13 п. 2, п. 5 Порядку подання фінансової звітності, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 №419, п. 1.3 наказу міністерства юстиції України від 18.01.2013 №129/5 «Про деякі питання ведення і подання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) статистичної звітності та інформації про свою діяльність» - ліквідатор не веде бухгалтерський облік, не складає на основі даних бухгалтерського обліку підприємства-боржника та не подає фінансову звітність у порядку та строки встановлені законодавством України;

- ч. 7 ст. 43 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» - ліквідатором не закрито інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, залишки коштів на цих рахунках не перераховуються на основний рахунок боржника;

- абз. 12 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» - ліквідатором не вжито заходів спрямованих на виявлення підстав для подання до суду заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

- ч. 9 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» - ліквідатором не подавалися не рідше ніж один раз на місяць комітету кредиторів звіти про його діяльність, інформація про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також інша інформація на вимогу комітету кредиторів;

- абз. 13 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» - ліквідатором не вжито належних та достатніх заходів спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

- ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відповідно до якої під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство - як наслідок проведення роботи в Ліквідаційній процедурі належним чином, зокрема не виконання повноважень, що передбачені абз. 5 ч. 2 ст. 41, абз. 8 ч. 2 ст. 41, абз. 12 ч. 2 ст. 41, абз. 13 ч. 2 ст. 41, ч. 7 ст. 41, ч. 9 ст. 41, п. 3 ч. 2 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

27.04.2015 позивачем скеровано заперечення Головному управлінню юстиції у Закарпатській області (вих.№88/15) /Т.1, арк.спр.35/, у якій позивач спростував зафіксовані довідкою порушення. Зазначив, що комісією при її роботі проігноровано значну кількість наданих позивачем документів, не проведено жодної роботи по виявленню особи скаржника, яка нічого не могла знати про хід процедури банкрутства та дії позивача у справі по банкрутству ВАТ «Надвірнянська автобаза». Зауважив, що комісією не виявлено, що позивач, незважаючи на значний об`єм проведеної роботи, не отримав ні винагороди, ні відшкодування витрат.

06.05.2015 Головним територіальним управлінням юстиції у Закарпатській області складено акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 06.05.2015 №09-19/5 /Т.1, арк.спр.36-42/.

В розділі «Результати перевірки» акта №09-19/5, зокрема, зазначено, що допущені позивачем під час виконання ним повноважень ліквідатора ВАТ «Надвірнянська автобаза» вимог:

- абз. 5 ч. 2 ст. 41, п. 3 ч. 2 ст. 98, абз. 8 ч. 2 ст. 41, ч. 7 ст. 41, абз. 12 ч. 2 ст. 41, абз. 13 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» підлягають усуненню та щодо них буде винесено розпорядження про усунення виявлених порушень;

- ч. 9 ст. 41, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ч. 1 ст. 8, ч.ч. 1-2 ст. 11, ч. 1 ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», абз. 1 та 11-13 п. 2, п. 5 Порядку подання фінансової звітності, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 №419, п. 1.3 наказу міністерства юстиції України від 18.01.2013 №129/5 «Про деякі питання ведення і подання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) статистичної звітності та інформації про свою діяльність» усуненню не підлягають та щодо них буде винесено припис про недопущення повторних порушень.

Також у вказаному акті зазначено, що за результати перевірки виявлено порушення, які є підставою щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення: грубе порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 законодавства під час виконання повноважень ліквідатора ВАТ «Надвірнянська автобаза», що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та кредиторів боржника, а саме норми: абз. 5 ч. 2 ст. 41, абз. 8 ч. 2 ст. 41, абз. 12 ч. 2 ст. 41, абз. 13 ч. 2 ст. 41, ч. 7 ст. 41, ч. 9 ст. 41, п. 3 ч. 2 ст.98, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ч. 1 ст. 8, ч.ч. 1-2 ст. 11, ч. 1 ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», абз. 1 та 11-13 п. 2, п. 5 Порядку подання фінансової звітності, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 №419, п. 1.3 наказу Міністерства юстиції України від 18.01.2013 №129/5 «Про деякі питання ведення і подання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) статистичної звітності та інформації про свою діяльність».

07.05.2015 Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області за №09-12, скеровано Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України пропозицію щодо внесення до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) подання про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення /Т.1, арк.спр.118-122/.

03.07.2015 на засіданні Дисциплінарної комісії, оформленого Протоколом №32/07/15, розглянуто Подання №456 від 18.05.2015 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення на підставі вказаного вище подання /Т.1, арк.спр.88-89/.

Комісією одноголосно вирішено застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання №456 від 18.05.2015; внести подання до Міністерства юстиції України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); рекомендувати Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України на підставі подання Комісії про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення: а) підготувати проект наказу про анулювання свідоцтва №748 від 22.03.2013 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 ; б) внести запис до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідатора) України про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); рекомендувати Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України повідомити про прийняте рішення арбітражного керуючого ОСОБА_1 та Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області (оскаржуване рішення).

На підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 03.07.2015 №308 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), Міністерством юстиції України 03.08.2015 видано наказ «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) виданого ОСОБА_1 » №1407/5, яким анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №748 від 22.03.2013 /Т.1, арк.спр.90/.

Позивач вважаючи протиправними дії відповідачів щодо проведення перевірки, формуванню висновків у довідці та акті, за результатами проведеної позапланової невиїзної перевірки, не погоджуючись із висновками Дисциплінарної комісії, викладеними у протоколі засідання, та оскаржуваним наказом, оскільки такі порушують його права, за їх захистом звернувся до суду.

Вирішуючи справу, суд керуються таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Верховний Суд скеровуючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції наголосив, що судам при вирішенні цієї справи необхідно було встановити: які саме порушення чинного законодавства ставилися у вину позивачу як арбітражному керуючому в спірних правовідносинах з огляду на встановлені перевіркою обставини та чи дійсно такі порушення мали місце і якими доказами це підтверджується; чи вживалися позивачем усі передбачені законом, необхідні та залежні від нього заходи з метою належного виконання повноважень ліквідатора, а якщо так, то які саме; чи виявлені порушення об`єктивно залежали від дій позивача з огляду на те, що ВАТ «Надвірнянська автобаза» визнано банкрутом 10.07.2014 (з цього часу позивача призначено ліквідатором), а відповідно до висновків податкового органу за результатами перевірки товариства за період 2012-2014 років, з часу реалізації ДВС у листопаді 2011 року цілісного майнового комплексу на підприємстві не вівся належним чином бухгалтерський облік; чи є допущені позивачем порушення законодавства грубими та чи призвели вони саме до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 №2343-XII (далі Закон №2343-XII, у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин; втратив чинність), Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 №1284/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.07.2013 за №1113/23645 (далі Порядок №1284/5, у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин; втратив чинність) та іншими нормативно-правовими актами.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій Міністерства юстиції України щодо надання доручення Головному територіальному управлінню у Закарпатській області на проведення позапланової перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Судом встановлено, що підставою для надання Міністерством юстиції України доручення Головному управлінню юстиції у Вінницькій області від 24.03.2015 №В-4334/13.0.2 слугувало подання 06.03.2015 Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України скарги ОСОБА_4 на дії арбітражного керуючого ОСОБА_1 .

У вказаній скарзі особа вказала на несумлінність виконання позивачем його обов`язків та спричинення збитків кредиторам, зокрема позивач, як повідомила скаржниця не направив повідомлення керівнику про необхідність погодження договорів, не провів аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, не проаналізував рух коштів за рахунками боржника за останні три роки, не провів стягнення дебіторської заборгованості, не забезпечив ведення бухгалтерського обліку та фінансової звітності, не закрив всі крім одного рахунки боржника, не оскаржив договорів, які укладено до порушення провадження у справі. Також вказала, що арбітражний керуючий не звітує перед комітетом кредиторів щомісяця, не здійснює розшук майна боржника. Просила провести перевірку дотримання вимог законодавства, у разі підтвердження порушень - зупинити діяльність позивача /Т.1, арк.спр.14/.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону №2343-XII позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства.

Аналогічні приписи містяться в пункті 2.6 Порядку №1284/5.

З огляду на викладене, у випадку надходження такої скарги Міністерство юстиції України аналізує звернення, яке надійшло на його адресу, та, у разі якщо зі змісту такого звернення з`ясовується необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства, здійснює позапланову перевірку або надає доручення на проведення позапланової перевірки територіальному органу з питань банкрутства.

Таким чином суд дійшов висновку, що з огляду на виклад фактичних обставин, повідомлених у скарзі, а також відсутність будь-яких інших законодавчо-визначених передумов, для проведення перевірки за таких обставин, судом не встановлено протиправних дій відповідача 1 в частині додержання законних підстав для проведення перевірки позивача щодо повідомлених ОСОБА_4 обставин.

Крім того у листі №12717-0-33-15/13.0.2 від 08.05.2015 Міністерство юстиції України повідомило позивача, що відповідний захід контролю щодо діяльності позивача ініційовано за результатами скарги, у якому викладено чіткий перелік обставин, що можуть вказувати на неналежне виконання обов`язків позивачем. Крім того зазначено, що покликання позивача на те, що скарга від гр. Великої є анонімною, безпідставні /Т.1, арк.спр.17/.

Таким чином, у даному випадку дії Міністерства юстиції України щодо надання доручення Головному управлінню юстиції у Закарпатській області на проведення позапланової невиїзної перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_1 є такими, що відповідають вимогам закону та не порушують права позивача.

Щодо покликань позивача на протиправність дій Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області щодо призначення та проведення позапланової невиїзної перевірки, суд зазначає таке.

Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 №1707/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 №759/19497 (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), затверджено Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі Положення №1707/5).

Пунктом 1 Положення №1707/5 визначено, що Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі підпорядковуються Міністерству юстиції України та є його територіальними органами.

В своїй діяльності Головне територіальне управління юстиції керується Конституцією та Законами України, Указами Президента України та Постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та Законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України та іншими нормативно-правовими актами (п. 2 Положення №1707/5).

Міністерство юстиції України наділено повноваженнями здійснювати позапланові перевірки або надавати доручення на проведення позапланової перевірки територіальному органу з питань банкрутства.

Пунктом 4 Положення №1707/5 Головне територіальне управління юстиції відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, організовує проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства при порушенні проваджень у справах про банкрутство державних підприємств і підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п`ятдесят відсотків (п.п. 4.28), а також здійснює за дорученням Міністерства юстиції України контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (п.п. 4.29).

Підстави та порядок проведення позапланової перевірки територіальним органом з питань банкрутства визначені пунктами 2.6 - 2.10 Порядку №1284/5.

Судом встановлено, що Міністерство юстиції України, розглянувши скаргу ОСОБА_4 , доручило Головному територіальному управлінню юстиції у Закарпатській області провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 .

На виконання зазначеного доручення вищестоящого органу Головним територіальним управлінням юстиції у Закарпатській області проведено таку перевірку, за наслідками якої складено довідку про виявлені правопорушення та акт про результати проведеної позапланової невиїзної перевірки.

Суд зауважує, що ні норми Закону №2343-XII, ні норми Порядку №1284/5 не передбачають підстав, за яких територіальні органи з питань банкрутства можуть не виконувати доручення Міністерства юстиції України щодо проведення позапланової перевірки.

Крім того, згідно з п. 5.1, 5.4 Порядку №1284/5, в останній день перевірки орган контролю складає та підписує довідку. У резолютивній частині довідки комісією підсумовуються результати перевірки та зазначаються зокрема, порушення та посилання на структурні елементи нормативно-правового акта, який порушено; дата час та місце підписання акта перевірки. У резолютивній частині акта перевірки комісією з урахуванням Довідки робиться висновок щодо наявності (відсутності) порушення законодавства з питань банкрутства в діяльності арбітражного керуючого. Відтак складання акта контролюючим органом за наслідком проведення перевірки діяльності арбітражного керуючого не може вважатись неправомірною дією, оскільки це передбачено чинним законодавством.

З огляду на викладене суд констатує, що Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області діяло на виконання доручення вищестоящого органу, у межах та у спосіб передбачені нормами чинного на момент проведення перевірки, законодавства.

Щодо визнання протиправними дій відповідача 2 щодо визначення у довідці від 23.04.2015 та акті від 06.05.2015 порушень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд зазначає таке.

Згідно з п. 2.3 Порядку №1284/5 здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів: проведення перевірки; складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого; надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень; складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

В останній день перевірки орган контролю складає та підписує Довідку (додаток 5) у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю (п. 5.1 Порядку №1284/5).

Згідно з п.п. 5.4.3 п. 5.4 Порядку 1284/5 у резолютивній частині Довідки комісією підсумовуються результати перевірки та зазначаються: у разі встановлення під час проведення перевірки порушень вимог законодавства - порушення та посилання на структурні елементи нормативно-правового акта, який порушено; порушення, які підлягають усуненню, та порушення, усунення яких є неможливим (арбітражним керуючим пропущено строки виконання повноважень, встановлені порушення, які були допущені на попередній стадії процедури банкрутства, тощо); дата, до якої комісією приймаються пояснення, зауваження, заперечення до Довідки або інформація про усунення порушень, зазначених у Довідці; дата, час та місце підписання акта перевірки (з урахуванням строку підготовки висновку щодо відповідності Довідки та доданих до неї документів законодавству).

Розділом VI Порядку №1284/5 регламентовано порядок оформлення заходів контролю, зокрема акта перевірки.

Згідно з п.п. 6.6.3 п. 6.3, п. 6.4 Порядку №1284/5 у резолютивній частині акта перевірки комісією з урахуванням Довідки та пояснень, зауважень, заперечень і документів, наданих арбітражним керуючим, або усунених порушень, а також Висновку (у разі якщо територіальний орган з питань банкрутства було зобов`язано надіслати Довідку до Мін`юсту для проведення її аналізу) робиться висновок щодо наявності (відсутності) порушень законодавства з питань банкрутства в діяльності арбітражного керуючого.

У разі виявлення за результатами перевірки порушень у резолютивній частині акта перевірки зазначаються всі порушення з посиланням на конкретні структурні одиниці нормативно-правових актів. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається. Порушення, усунені арбітражним керуючим до моменту складання акта перевірки, вважаються такими, що не вчинені, та в резолютивній частині акта перевірки не вказуються.

У резолютивній частині акта перевірки окремо зазначаються порушення, щодо яких органом контролю буде винесено розпорядження про усунення порушень, та порушення, щодо яких буде винесено припис про недопущення повторних порушень.

Акт перевірки складається у двох примірниках, один з яких надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю.

Невід`ємною частиною акта перевірки, який залишається на зберігання в територіальному органі з питань банкрутства, є Довідка з копіями усіх документів, на які у ній є посилання, пояснення, зауваження, заперечення та документи, надані арбітражним керуючим, та (або) докази усунення виявлених під час перевірки порушень, а також Висновок (у разі якщо територіальний орган з питань банкрутства було зобов`язано надіслати Довідку до Мін`юсту для проведення її аналізу).

У разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов`язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання (п. 6.13 Порядку 1284/5).

Відповідно до п. 6. 9 Порядку №1284/5 у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень (додаток 7) (далі - припис) та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень (додаток 8) (далі - розпорядження).

Проаналізувавши викладені приписи, суд зазначає, що як довідка, так і акт перевірки є лише фіксують встановлені обставини та висновки комісії щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжують, не змінюють та не звужують права позивача, не встановлюють для нього додаткових обов`язків та не покладають відповідальності. Натомість такими документами є саме припис, розпорядження, та у конкретному випадку оскаржуваний наказ №1407/5.

З огляду на викладене, вказана позовна вимога є такою, що задоволенню не підлягає.

З аналогічних підстав задоволенню не підлягає позовна вимога про скасування висновків протоколу засідання від 03.07.2015 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 5 та 6 ст. 108 Закону №2343-ХІІ дисциплінарна комісія утворюється у встановленому державним органом з питань банкрутства порядку для здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики; очолює дисциплінарну комісію керівник державного органу з питань банкрутства або визначена ним відповідальна особа зазначеного органу; дисциплінарна комісія, зокрема, розглядає заяви, скарги та подання на арбітражних керуючих й приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень; рішення дисциплінарної комісії приймаються на її засіданнях шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії та оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії.

Аналогічні приписи закріплені й в Положенні про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженому наказом Міністерства юстиції України 11.01.2013 №81/5 (далі Положення №81/5) (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, втратило чинність), яке визначає порядок утворення при Міністерстві юстиції України, як державному органі з питань банкрутства, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), її завдання, функції та порядок діяльності.

Згідно з п. 17 Положення №81/5 обговорення питань, що розглядаються під час засідання Комісії, і рішення, що приймаються Комісією, оформляються протоколом, який підписується усіма присутніми на засіданні членами Комісії протягом двох робочих днів після цього засідання Комісії.

Протокол засідання Комісії повинен містити перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядались на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, прийняте Комісією рішення.

Протоколи засідання Комісії зберігаються у структурному підрозділі.

Суд зважає на покликання позивача на те, що у протоколі не відображено відомостей про присутність чи відсутність конкретних людей, не проаналізовано доводи позивача, не наведено мотивів прийнятого рішення, однак такі недоліки не є безумовною підставою для його скасування.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 98 Закону №2343-XII арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право: 1) звертатися до господарського суду у випадках, передбачених цим Законом; 2) скликати збори і комітет кредиторів та брати в них участь з правом дорадчого голосу; 3) отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом; 4) залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Законом чи угодою з кредиторами; 5) запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади і органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їх згодою; 6) отримувати інформацію з державних реєстрів шляхом направлення офіційних запитів до держателя або адміністратора відповідного реєстру; 7) подавати до господарського суду заяву про дострокове припинення своїх повноважень; 8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися вимог законодавства; 2) здійснювати заходи щодо захисту майна боржника; 3) аналізувати фінансову, господарську, інвестиційну та іншу діяльність боржника, його становище на ринках та надавати результати таких аналізів господарському суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію; 4) подавати відомості, документи та інформацію щодо діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у порядку, встановленому законодавством; 5) створювати умови для проведення перевірки додержання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) вимог законодавства; 6) здійснювати заходи щодо забезпечення охорони державної таємниці відповідно до встановлених законодавством вимог; 7) у порядку, встановленому законодавством, надавати державному органу з питань банкрутства інформацію, необхідну для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; 7-1) вживати заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність такого конфлікту; 8) надсилати органам Національної поліції чи органам прокуратури повідомлення про факти порушення законності, виявлені в діяльності працівників підприємств та організацій, що містять ознаки дії (бездіяльності), переслідуваної у кримінальному чи адміністративному порядку; 9) виконувати інші повноваження, передбачені законодавством про банкрутство.

Під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство (ч. 3 цієї ж статті).

Відповідальність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) передбачена ст. 107 Закону №2343-XII, у якій зазначено, що арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом. Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом. Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення. Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Порядок накладення на арбітражних керуючих дисциплінарних стягнень за результатами заходів контролю також визначено розділом VII Порядку №1284/5.

Згідно з п. 7.1. Порядку №1284/5 підставами для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є: встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей; вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки; грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства України, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

Положення п. 7.2. Порядку №1284/5 зазначають, що протягом п`яти робочих днів з дати отримання структурним підрозділом Мін`юсту від органу контролю пропозиції структурний підрозділ Мін`юсту готує та вносить подання на Дисциплінарну комісію про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - подання), копія якого надсилається арбітражному керуючому до відома. Подання повинно містити висновок структурного підрозділу Мін`юсту щодо відповідності висновків акта перевірки законодавству з питань банкрутства. До подання додається пропозиція органу контролю з усіма додатками.

Мін`юст має право зупинити діяльність арбітражного керуючого, якщо актом перевірки встановлено грубі порушення в діяльності арбітражного керуючого та існує очевидна небезпека подальшого порушення арбітражним керуючим прав та інтересів боржника чи кредитора(ів), передбачених законодавством, та за умови позитивного висновку структурного підрозділу щодо відповідності акта перевірки вимогам законодавства ( пункт 7.3. Порядку №1284/5).

Дисциплінарними стягненнями, відповідно до п. 7.4. Порядку, що накладаються на арбітражного керуючого, є: попередження; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення може бути прийняте Дисциплінарною комісією протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення (пункт 7.5. Порядку №1284/5).

Отже у разі притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності на нього накладається дисциплінарне стягнення. Метою притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності є його покарання за винне невиконання або неналежне виконання обов`язків арбітражного керуючого.

Відповідно до Розділу 6 Порядку №1284/5, у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов`язково зазначає про це в акті перевірки.

Слід також зазначити, що поняття грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута), Порядком №1284/5 не визначено, що свідчить про необхідність оцінки допущеного порушення під час розгляду подання Дисциплінарною комісією на засіданні, з урахуванням обставин матеріалів та пояснень осіб, які беруть участь у засіданні, у тому числі арбітражного керуючого.

На підставі відомостей акту перевірки діяльності позивача встановлено, що підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до позивача як арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення стало порушення ним абз. 5 ч. 2 ст. 41, п. 3 ч. 2 ст. 98, абз. 8 ч. 2 ст. 41, ч. 7 ст. 41, абз. 12 ч. 2 ст. 41, ч. 9 ст. 41, абз. 13 ч. 2 ст. 41, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ч. 1 ст. 8, ч. 1-2 ст. 11, ч. 1 ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», абз.1-2, 11-13 п. 2, п. 5 Порядку подання фінансової звітності затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 №419, п. 1-3 Наказу Міністерства юстиції України від 18.01.2013 №129/5 «Про деякі питання ведення і подання арбітражним керуючим статистичної звітності, оперативної звітності та інформації про свою діяльність».

Вказані порушення, за висновками контролюючих органів, полягали в тому, що під час виконання повноважень ліквідатора ВАТ «Надвірнянська автобаза» позивач належним чином не здійснив аналіз фінансової, господарської, інвестиційної та іншої діяльності боржника та його становища на ринках, не подав результати таких аналізів господарському суду (справа №909/1307/13), не вжив заходів щодо пред`явлення до третіх осіб вимог щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості, не вів бухгалтерський облік, не складав та не подавав фінансову звітність, не закрив інші рахунки, залишки коштів не перерахував на основний рахунок боржника, не вжив заходів на виявлення підстав для подання до суду заяв про визнання недійсними правочинів, не подавав до комітету кредиторів звіти про свою діяльність, не вживав заходів щодо пошуку майна.

Верховний Суд скеровуючи справу на новий розгляд зазначив, що, виходячи з правил вказаних вище норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дисциплінарним проступком арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) може бути винне невиконання або неналежне виконання покладених на нього законодавством обов`язків.

У свою чергу об`єктивна сторона дисциплінарного проступку, як сукупність зовнішніх його ознак, характеризується через протиправність дій або бездіяльності суб`єкта дисциплінарного проступку, причинно-наслідковий зв`язок між шкідливими наслідками та невиконанням покладених на нього обов`язків.

Тобто вирішуючи питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності арбітражного керуючого, як суб`єкта дисциплінарного проступку, дисциплінарному органу необхідно пересвідчитись та довести наявність вини у його рішеннях, діях чи бездіяльності.

При вирішенні спору щодо правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до дисциплінарної відповідальності арбітражного керуючого, в контексті вимог ст. 2 КАС України, слід пересвідчитись, що це рішення прийняте останнім, зокрема, обґрунтовано, пропорційно.

Верховний Суд зауважив, що грубим порушенням арбітражним керуючим вимог Закону №2343-XII, в контексті пункту 7.1 Порядку №1284/5, є таке порушення вимог вказаного Закону, що призвело до настання незворотних істотно-негативних наслідків для боржника (банкрута) чи його кредиторів, які можуть полягати, зокрема, у реальному заподіянні матеріальної шкоди боржнику (банкруту) чи його кредиторам, за умови наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями (бездіяльністю) арбітражного керуючого і наслідками, що настали.

Суд зважає на покликання відповідачів та третьої особи на недоліки роботи позивача, висвітлені в тому числі в ухвалі Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2015, однак зазначає, що висновки перевірки, викладені в довідці фактично повторюють висновки цієї ухвали.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області про визнання боржника банкрутом від 10.07.2014 у справі №909/1307/13 до боржника Відкритого акціонерного товариства «Надвірнянська автобаза», боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Градюка О.І., наділивши його всіма повноваженнями ліквідатора, передбаченими Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». За результатами роботи ліквідатору до 12.01.2015 подати суду належно оформлений ліквідаційний баланс та звіт про проведену роботу /Т.2, арк.спр.213-217/.

Разом з тим, суд не може залишити поза увагою те, що внаслідок виконання повноважень ліквідатора ВАТ «Надвірнянська автобаза» вказане акціонерне товариство все ж ліквідоване, звіт ліквідатора прийнято судом та визнано виконання його обов`язків належним та достатнім.

Оцінюючи покликання відповідачів щодо допущених позивачем порушень законодавства при виконанні повноважень ліквідатора ВАТ «Надвірнянська автобаза» суд вважає такі повністю спростованими, оскільки відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 07.07.2015 у справі №909/1397/13 встановлено такі обставини.

В ході ліквідаційної процедури ліквідатором з метою формування ліквідаційної маси були направлені запити до:

- Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації та отримано відповідь, згідно якої ОБТІ володіє інформацією щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно станом на 31.12.2012, відомостей щодо наявності чи відсутності майна за боржником не надали;

- Державної інспекції сільського господарства України в Івано-Франківській обл., отримано відповідь, що за ВАТ "Надвірнянська автобаза" станом на 25.02.2014 техніка не зареєстрована;

- Центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Яремче, Надвірнянського та Богородчанського районів при УДАІ УМВС в Івано-Франківській області та отримано відповідь, що згідно бази даних автоматизованого обліку зареєстрованого автомототранспорту Державтоінспекції Івано-Франківської області за боржником зареєстровані транспортні засоби;

- Відділу Держземагенства у Надвірнянському районі Івано-Франківської обл. та одержано відповідь, що станом на 01.01.2013 інформація в Державному земельному кадастрі щодо наявності прав власності на земельні ділянки за ВАТ «Надвірнянська автобаза» відсутня.

Із звіту ліквідатора вбачається, що ВАТ «Надвірнянська автобаза» господарської діяльності до порушення у справі про банкрутство не проводило близько трьох років. Ліквідатором від попереднього керівництва підприємства було отримано частину бухгалтерської та організаційної документації. Із пояснень ліквідатора слідує, що частина документації відсутня в зв`язку із смертю колишнього директора підприємства.

Ліквідатором розглянуто та визнано конкурсні та поточні вимоги кредиторів, оскільки такі вимоги відповідали даним бухгалтерського обліку підприємства та включені до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрів до 2013 щодо об`єкта нерухомого майна від 11.02.2015 наявні відомості щодо відчуження майна боржника - ВАТ «Надвірнянська автобаза», а саме комплексу за адресою вул. Майданська,10А, м. Надвірна 03.11.2011. Вказане майно придбане з прилюдних торгів, про що свідчить протокол №1-09033/1 від 23.06.2011. Відомості про інші речові права на нерухоме майно боржника відсутні.

Земельні ділянки, нерухоме та рухоме майно, яке підлягає реєстрації, за боржником відсутні, окрім автомобільної техніки, що зареєстрована за боржником та знаходиться в заставі банків.

Ліквідатором було встановлено відсутність балансового майна банкрута, а саме транспортних засобів, які зазначені Центром надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Яремче, Надвірнянського та Богородчанського районів при УДАІ УМВС в Івано-Франківській обл. як власність боржника.

Ліквідатором здійснено необхідні заходи з метою виявлення вказаного майна, зокрема, 23.10.2014 ліквідатор звернувся до чергової частини Надвірнянського РВ УМВС України в Івано-Франківській області із заявою про виявлену недостачу на підприємстві-банкруті, зокрема відсутності під час проведення інвентаризації автомобільної техніки. Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2014 за №0000606. Постановою від 30.12.2014 закрито кримінальне провадження №0000606, в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Варто зазначити, що під час досудового розслідування встановлено, що між колишнім директором боржника та ПП «Оберіг» укладено договір оренди, за яким вищевказані транспортні засоби знаходяться у розпорядженні ПП «Оберіг», яке ліквідовано 16.02.2007, місцезнаходження транспортних засобів не встановлено.

Ліквідатором надіслано ряд претензій по стягненню дебіторської заборгованості. Однак, більшість заборгованостей містять ознаки безнадійних: перевищено термін позовної давності, а деякі з дебіторів ліквідовані або ж припинили господарську діяльність.

Комісією в складі арбітражного керуючого (ліквідатора) та голови комітету кредиторів актом від 05.01.2015 списано чотири автомобілі та один причіп, які перебувають в розшуку та місцезнаходження яких не встановлено, а також дебіторську заборгованість, як активи відповідно до п.6 та п.33 Положення (стандарту бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби» і вилучено з активів, як такі, що не відповідають критеріям визнання активом.

Згідно з листом-відповіддю слідчого СВ Надвірнянського РВ УМВС України в Івано-Франківській області повідомлено, що місцезнаходження відповідних автомобілів не встановлено.

Ліквідатором письмово повідомлено заставних кредиторів ТОВ «КУА Прімоколект-Капітал» та ПАТ КБ «Приватбанк» про те, що ним здійснено необхідні заходи з метою виявлення заставного майна. Однак, станом на 05.03.2015 місцезнаходження заставного майна не виявлено. Одночасно, ліквідатором повідомлено заставних кредиторів про визнання вказаного майна безнадійним активом та його списання.

Одночасно колишнім директором підприємства подано в судовому засіданні акт приймання-передачі майна, не реалізованого на аукціоні від 03.12.2013. Даний акт складено між ДВС Надвірнянського районного управління юстиції та стягувачем, якому передано нереалізоване на аукціоні через відсутність купівельного попиту майно. Заява відповідного стягувача від 13.11.2013 свідчить про те, що він згідний залишити за собою вказане вище майно в рахунок часткового погашення боргу ВАТ «Надвірнянська автобаза».

Документи, що підлягають довготривалому зберіганню, передано ліквідатором в Надвірнянський архівний відділ, що зафіксовано актом приймання-передавання документів юридичної особи на постійне зберігання від 06.03.2015.

Державною податковою інспекцією у Надвірнянському районі проведено перевірку ВАТ «Надвірнянська автобаза» за період 2012-2014 років. та встановлено, що у вказаний період бухгалтерський облік вівся неналежним чином. Після реалізації ДВС у листопаді 2011 року цілісного майнового комплексу на підприємстві не працював штатний бухгалтер. До податкових органів лише подавалась звітність, проте жодні операції із коштами та майном боржника у бухгалтерській звітності не відображались. Крім того, майно, що було списано за накладними у виробництво та в зв`язку з непридатністю до використання, з обліку знято не було, в тому числі одинадцять об`єктів нерухомості, реалізованих ДВС у 2011 року. Не проводилось виключення майна з інвентаризаційних відомостей, які залишались незмінними з 2011 року. Не заповнювались й інші фінансові документи: акти звірок, акти уступок боргу та ін. За результатами перевірки ДПІ у Надвірнянському районі проведено донарахування заборгованості із сплати податків. До даного звіту додано акти заліку взаєморозрахунків, договір переведення боргу на загальну суму 676550,37 грн., документи про виписку та списання зі складу матеріалів, паливно-мастильних матеріалів та запчастин на загальну суму 216223,51 грн., які не були належним чином відображені у бухгалтерському обліку.

Протоколом засідання комітету кредиторів ВАТ «Надвірнянська автобаза» від 16.04.2015 кредитори розглянули звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс та уповноважили ліквідатора подати ліквідаційний баланс та звіт на затвердження суду.

На момент подачі звіту ліквідатора пропозиції від інвесторів, санаторів, засновника та інших осіб, бажаючих провести фінансове оздоровлення боржника, не надходило.

В зв`язку з відсутністю майнових активів, необхідних для ведення підприємницької діяльності, суд вважав за необхідне ВАТ «Надвірнянська автобаза» ліквідувати як юридичну особу та виключити її з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Ліквідатором в судовому засіданні подано розпорядження Прикарпатського територіального управління Національної комісії цінних паперів та фондового ринку №7-ПР-1-С-А від 20.03.2015, яким скасовано реєстрацію випусків акцій ВАТ «Надвірнянська автобаза».

Слід зазначити, що у боржника станом на день розгляду справи наявні відкриті рахунки в фінансових установах: АТ «Банк «Фінанси та кредит», ПАТ КБ «Приватбанк»; ПАТ «Промінвестбанк»; ПАТ «Фольксбанк». Вказані рахунки слід закрити, у зв`язку із ліквідацією банкрута.

Таким чином суд встановив, що ліквідатором вжито всіх заходів по виявленню майнових активів та можливих кредиторів підприємства, в зв`язку з чим звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс слід затвердити.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене суд констатує, що недоліки у роботі ВАТ «Надвірнянська Нафтобаза», а подальшому її ліквідації, що ставились у вину позивачу мали місце ще до 10.07.2014, тобто до моменту, коли позивач розпочав роботу ліквідатора вказаного ВАТ. Але однозначно враховані Комісією як саме недоліки арбітражного керуючого ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що письмову докази, які підтверджують відповідні обставини долучені до матеріалів справи, а також надавалися Комісії.

Представник відповідачів щодо вказаного жодних пояснень не надав.

Крім цього представник відповідачів не пояснив у чому полягало порушення Арбітражним керуючим ОСОБА_1 прав та інтересів боржника чи кредиторів, передбачених законодавством, чи завдано внаслідок дій позивача матеріальних збитків боржнику чи кредиторам та у якій сумі.

Відповідно до п. 24 Положення №81/5 під час визначення виду дисциплінарного стягнення Комісія повинна враховувати ступінь вини арбітражного керуючого, тяжкість вчиненого ним проступку, а також, чи застосовувалися раніше до нього дисциплінарні стягнення.

Однак, жодний із вищезазначених документів, не містить встановлених фактів порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредитора боржника (банкрута), зокрема, не зазначено в чому саме полягає вина позивача, не визначено її ступінь, а також тяжкість порушення, тобто діям позивача надано оцінки формально, без врахування фактичних обставин.

Судом встановлено, що до позивача раніше не застосовувались дисциплінарні стягнення, доказів зворотного до матеріалів справи не надано.

Припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) визначається ст. 112 Закону №2343-ХІІ, в якій зазначено, що однією з підстав для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). У разі припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) він виключається з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, а його свідоцтво анулюється.

У разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання. В свою чергу, державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Рішення державного органу з питань банкрутства про позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) може бути оскаржено до суду (ст.ст. 112, 113 Закону №2343-ХІІ).

Таким чином застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) не можна визнати таким, що ґрунтується на встановлених фактах, враховує ступінь вини арбітражного керуючого та вчинених ним дій.

Абзацом 3 п. 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 №228 (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) Міністерство юстиції України є державним органом з питань банкрутства.

Відповідно до п. 10. Положення про Міністерство юстиції України, Мін`юст у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено законодавчо обґрунтованих підстав для прийняття рішення про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, що свідчить про протиправність оскаржуваного Наказу Міністерства юстиції України від 03.08.2015 №1407/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_1 ».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності його дій, які є предметом оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене оскільки всі доводи відповідача про правомірність своїх дій спростовуються дослідженими судом письмовими доказами та нормами проаналізованого законодавства України, позивачем належним чином на підставі первинних документів доведено протиправність дій відповідача, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Наказ слід визнати протиправним і скасувати, а у задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України від 03.08.2015 №1407/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 ».

3. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.04.2020.

Суддя Кравців О.Р.