Справа № 480/1034/20
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 р. Справа № 480/1034/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області

про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення №31 від 26.03.2019р. Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідок на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 23.12.2015р. та серії НОМЕР_2 від 18.07.2017р., виданих громадянину Іраку ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Управління Державної міграційної служби України в Сумській області №31 від 26 березня 2019р. на підставі п.1 ч.1 ст.12 Закону України "Про імміграцію" скасовано дозвіл на імміграцію в Україну, виданий 22.12.2015р. громадянину Іраку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Іраку, паспорт НОМЕР_3 , виданий 22.01.2015р. в м.Багдад.

Видані на підставі дозволу на імміграцію посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 23.12.2015р. та посвідка серії НОМЕР_2 від 18.07.2017р. скасовані на підставі пп.1 п.64, пп. 4 п. 72 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №321 від 25.04.2018р., в зв`язку з тим, що його дії начебто загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні. Після прийняття вказаного рішення ОСОБА_1 зобов`язаний протягом місяця виїхати з України, в противному випадку він підлягає видворенню з території України в примусовому порядку.

ОСОБА_1 прибув в Україну в 2015р. для навчання, йому 23.12.2015р. та 18.07.2017 р. ІН НОМЕР_4 видавались посвідки на постійне проживання в Україні. В даний час позивач навчається в клінічній ординатурі факультету післядипломної медичної освіти Медичного інституту Сумського державного університету зі спеціальності "Терапія" на базі кафедри сімейної медицини з курсом дерматовенерології, термін навчання - 2 роки.

За період навчання в університеті нарікань в його адресу з боку викладачів та студентів не було, до кримінальної відповідальності не притягувався.

За період проживання в Україні з 2015р. до цього часу до кримінальної відповідальності позивач не притягався, протиправних дій не вчиняв і своїми діями не створював загроз національній безпеці України, громадському порядку, здоров`ю, правам та законним інтересам громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, в поле зору правоохоронних органів не потрапляв і з приводу протиправної діяльності до правоохоронних органів ні разу не запрошувався.

При цьому будь-яких конкретних підстав для скасування посвідки у спірному рішенні не зазначено, а позивачу не надано можливості надати будь-які пояснення.

Тому вважає, що оскаржуване рішення відповідачем прийнято всупереч чинному законодавству та просить його скасувати.

Ухвалою суду від 25.02.2020 відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивач отримав дозвіл на імміграцію 22.12.2015 № 05/8285 на підставі пункту 1 частини третьої статті 4 Закону України "Про імміграцію", як батько громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі заяви позивача для оформлення посвідки на постійне проживання від 23.12.2015 № 1045 його було документовано безстроковою посвідкою серії НОМЕР_1 .

Пунктом 5.11 рішення Колегії ДМС України від 01.06.2018, оголошеного наказом ДМС від 08.06.2018 №91, передбачено проведення перевірки справ про надання дозволу на імміграцію з 01.06.2018 до 01.08.2012 (у зворотному напрямку) з метою перевірки законності перебування іноземців в Україні на момент подачі та отримання документів (за даним Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів і вантажів, які перетинають державний кордон "Аркан" та дійсність поданих документів, виданих в Україні, що стали підставою для надання дозволу на імміграцію (у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян (далі - Державний реєстр). У разі виявлення порушень вимог чинного законодавства України за результатами перевірки приймати відповідне рішення. Методичні рекомендації із вказаних питань надані листом ДСІОБГ ДМС від 06 липня 2018 року № 8.1/ 2837-18.

Так, у ході перевірки матеріалів встановлено, що згідно інформації, отриманої з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, з актового запису про народження вищевказаної дитини 15.12.2016 реєстратором Ковпаківського районного у місті Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Сумській області виключені відомості про батька дитини шляхом видалення інформації про ОСОБА_1 . Підставою внесення змін стало рішення Ковпаківського районного суду м. Суми про виключення відомостей із актового запису про народження дитини № 592/4809/16-ц від 27 липня 2016 року, заява від 15.12.2016 № 166-03.1-78 999.

З урахуванням проведеної перевірки, відповідачем складено висновок про скасування позивачу дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання, затверджений 26.03.2019 року.

26.03.2019 відповідачем на підставі пункту 1 частини першої статті 12 Закону України "Про імміграцію" та підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. № 321 (надалі - Порядок) прийнято рішення № 31 про скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну, виданий 22.12.2015 року та видані на підставі цього дозволу посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 23.12.2015 та серії НОМЕР_7 від 18.07.2017.

Відповідно до пункту 1 статті 12 Закону № 2491-III дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо, зокрема, з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність.

Враховуючи зазначене, вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні (а.с. 37-41).

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що в рішенні №31 від 26.03.2019 р. про скасування дозволу на імміграцію не вказано що саме стало підставою для скасування дозволу: свідомо неправдиві відомості, підроблені документи чи документи, що втратили чинність. Підстави для твердження про свідоме надання позивачем неправдивих відомостей про його батьківство відсутні, оскільки він дійсно вважав, що донька його. Вважає, що наявні підстави вважати оскаржуване рішення протиправним (а.с. 80-83).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного

Судом встановлено, що 22.12.2015 ОСОБА_1 отримав дозвіл на імміграцію № 05/8285 на підставі п.1 ч.3 ст. 4 Закону України "Про імміграцію" як батько громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 42, 43, 44).

На підставі заяви позивача для оформлення посвідки на постійне проживання від 23.12.2015 № 1045 його було документовано безстроковою посвідкою серії НОМЕР_1 (а.с. 45, 47).

На виконання п.5.11 рішення Колегії ДМС України від 01.06.2018, оголошеного наказом ДМС від 08.06.2018 №91, відповідачем в ході перевірки матеріалів встановлено, що згідно інформації, отриманої з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, з актового запису про народження вищевказаної дитини 15.12.2016 реєстратором Ковпаківського районного у місті Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Сумській області виключені відомості про батька дитини шляхом видалення інформації про ОСОБА_1 (а.с. 60). Підставою внесення змін стало рішення Ковпаківського районного суду м. Суми про виключення відомостей із актового запису про народження дитини № 592/4809/16-ц від 27 липня 2016 року, заява від 15.12.2016 № 166-03.1-78 999 (а.с. 51-57).

З урахуванням проведеної перевірки, Управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області складено висновок про скасування ОСОБА_1 дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання, затверджений 26.03.2019 р. (а.с. 61-63).

26.03.2019 відповідачем на підставі пункту 1 частини першої статті 12 Закону України "Про імміграцію" та підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. № 321 (надалі - Порядок) прийнято рішення № 31 про скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну, виданий 22.12.2015 року та видані на підставі цього дозволу посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 23.12.2015 та серії НОМЕР_7 від 18.07.2017 (а.с. 64).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обов`язки, що і громадяни України, якщо інше не передбачено Конституцією, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства є рівними перед законом незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, ставлення до релігії, роду і характеру занять, інших обставин.

Статтею 3 зазначеного Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства можуть у встановленому порядку іммігрувати в Україну на постійне проживання або прибути для працевлаштування на визначений термін, а також тимчасово перебувати на її території.

Іноземці та особи без громадянства, які іммігрували на постійне проживання або прибули для тимчасового працевлаштування, отримують посвідки відповідно на постійне або тимчасове проживання.

Умови та порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначаються Законом України "Про імміграцію" (далі по тексту - Закон №2491).

Так, відповідно до ч. 1 абз.1, 4 ст. 1 Закону №2491 імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання.

Дозвіл на імміграцію - рішення спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції та підпорядкованих йому органів, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

З матеріалів справи вбачається, що 22.12.2015 ОСОБА_1 отримав дозвіл на імміграцію № 05/8285 на підставі п.1 ч.3 ст. 4 Закону України "Про імміграцію" як батько громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 42, 43, 44).

На підставі заяви позивача для оформлення посвідки на постійне проживання від 23.12.2015 № 1045 його було документовано безстроковою посвідкою серії НОМЕР_1 (а.с. 45, 47).

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про імміграцію" спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань імміграції і підпорядковані йому органи: організовує роботу з перевірки правильності оформлення документів щодо надання дозволу на імміграцію, виконання умов для надання такого дозволу, відсутності підстав для відмови у його наданні; організовує роботу з прийняття рішень про надання дозволу на імміграцію, про відмову у наданні дозволу на імміграцію, про скасування дозволу на імміграцію та видання копій цих рішень особам, яких вони стосуються.

Пунктом 1 ч.1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію" визначено, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність.

За приписами пунктів 21-25 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 №1983 дозвіл на імміграцію скасовується органом за місцем його видачі. Питання щодо скасування дозволу вправі порушити орган внутрішніх справ, інший орган виконавчої влади, який у межах наданих йому повноважень забезпечує виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію відповідне подання надсилається до органу за місцем прийняття рішення про надання такого дозволу.

ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти.

Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію". Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі.

Рішення ДМС, територіальних органів і підрозділів, інших органів виконавчої влади, які в межах своєї компетенції зобов`язані забезпечувати провадження у справах з питань імміграції, а також дії чи бездіяльність їх посадових та службових осіб можуть бути оскаржені відповідно до законодавства. У цьому разі провадження у справах з питань імміграції припиняється до прийняття відповідного рішення.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що дозвіл на імміграцію був скасований відповідно до пункту 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію", оскільки було з`ясовано, що позивачем були надані неправдиві відомості, документи, що втратили чинність, а саме: ОСОБА_1 , громадянин Республіки Ірак, не є батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Суми Сумської області.

Відповідно до статті 136 Сімейного кодексу України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Так, судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 27.07.2016 року ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Ковпаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції про виключення відомостей з актового запису про народження дитини задоволено повністю. Виключено із актового запису № 597 від 31.05.2013 р. про народження, виданого Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, відомості про батьківство ОСОБА_1 , як батька дитини ОСОБА_1 (а.с. 60).

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 №55/18793 (надалі - Правила) підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, а згідно пункту 2.16.2. Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду.

Судом встановлено, що 15.12.2016 реєстратором Ковпаківського районного у місті Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Сумській області виключені відомості про батька дитини шляхом видалення інформації про ОСОБА_1 . Підставою внесення змін стало рішення Ковпаківського районного суду м. Суми про виключення відомостей із актового запису про народження дитини № 592/4809/16-ц від 27 липня 2016 року, заява від 15.12.2016 № 166-03.1-78 999 (а.с. 57).

Пунктом 1 ч.1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію" визначено, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність.

Отже, враховуючи, що підстава для отримання дозволу на імміграцію (а саме батьківство позивача щодо громадянки України) станом на дату проведення перевірки та прийняття оскаржуваного рішення втратила чинність, а тому відповідачем правомірно прийнято №31 від 26.03.2019р. Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідок на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 23.12.2015р. та серії НОМЕР_2 від 18.07.2017р., виданих громадянину Іраку ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд наголошує, що відповідачем вимоги ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України були виконані, а тому приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя О.А. Прилипчук