Справа № 233/2585/16-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року справа №233/2585/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Казначеєва Е.Г., Ястребової Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі №233/2585/16-а за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Донецької області від 22 лютого 2016 року № 18-57-164;

- скасувати рішення Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25 квітня 2016 року № 52 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з більшого заробітку;

- зобов`язати Костянтинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення пенсії; далі - Закон № 1789-XII) на підставі довідки прокуратури Донецької області від 22 лютого 2016 року № 18-57-164, про розмір заробітної плати для перерахунку пенсії, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати, без обмежень граничного розміру пенсії.

В обґрунтування вказаних вимог зазначав, що є пенсіонером органів прокуратури України та з 12 вересня 2002 року отримує пенсію за вислугу років згідно Закон № 1789-XII (в редакції Закону від 12 липня 2001 року). Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова КМУ № 1013) підвищено посадові оклади відповідним категоріям прокурорсько-слідчих працівників, у зв`язку з чим, у нього виникло право на перерахунок раніше призначеної йому згідно ст. 50-1 Закону № 1789-XII пенсії. Однак відповідач, всупереч вимог чинного законодавства, протиправно відмовив йому у здійсненні такого перерахунку.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2016 року позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 07 квітня 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року.

Постановою Верховного Суду від 18 липня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 07 квітня 2017 року у справі № 233/2585/16-а.

16.03.2020 року позивач звернувся до Першого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 у справі № 233/2585/16-а. У заяві позивач просив за результатами перегляду скасувати постанову суду апеляційної інстанції, та винести нову, якою постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2016 року залишити без змін.

В обґрунтування необхідності перегляду рішення суду за виключними обставинами заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволені позовних вимог виходив з того, що в Законі України Про прокуратуру від 14.10.2014 року № 1697-VII відсутня норма, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, за ч. 20 ст. 86 Закону, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а на дату звернення позивача до пенсійного органу (відповідача у справі) з заявою про перерахунок пенсії та до теперішнього часу Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Заявник зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 в справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Зазначеним рішенням Конституційного Суду України встановлено, що частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції. Таким чином, на думку заявника, його право на перерахунок пенсії, підтверджене Конституційним Судом України, що дає йому підстави для перегляду судового рішення за виключними обставинами.

Оцінка суду.

Частиною 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною 6 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Донецький апеляційний адміністративний суд, приймаючи постанову від 14 березня 2017 року та відмовляючи в задоволені позовних вимог, дійшов висновку, що в Законі України Про прокуратуру від 14.10.2014 року № 1697-VII відсутня норма, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 20 ст. 86 Закон № 1697-VII). Отже, на дату звернення позивача до пенсійного органу (відповідача у справі) з заявою про перерахунок пенсії та до теперішнього часу Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 в справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19):

1. Визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

2. Положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3. Установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

4. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Статтею 152 Конституції України визначено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Закон України Про Конституційний Суд України визначає порядок організації та діяльності Конституційного Суду України, статус суддів Конституційного Суду України, підстави і порядок звернення до нього, процедуру розгляду ним справ і виконання його рішень.

Відповідно статті 91 Закону України Про Конституційний Суд України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами визнана неконституційним і втрачає чинність саме з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного Рішення, а саме 13 грудня 2019 року.

Крім того, за положенням статті 97 Закону України Про Конституційний Суд України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 встановлено порядок виконання, а саме, що частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню саме з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, наявність Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 в справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин на час їх виникнення та розгляду в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції, отже, не доводить факту допущення судом помилки при розгляді справи.

Таким чином, станом на дату ухвалення постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року, частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не визнана неконституційним та була чинною в редакції, застосованій судом апеляційної інстанції.

Позивач може реалізувати передбачене частиною 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII право, саме після 13 грудня 2019 року.

Частиною 1 ст. 2 КАС України регламентовано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналізуючи приписи пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, суд дійшов висновку, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане.

В даному випадку, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Згідно з частиною 4 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Керуючись статями 311, 321, 325, 328, 329, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі №233/2585/16-а.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання в повному обсязі в порядку, визначеному ст. 328, пунктом 3 розділу 6 «Прикінцеві положення» КАС України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 28 квітня 2020 року.

Суддя доповідач І.Д. Компанієць

Судді Е.Г. Казначеєв

Л.В. Ястребова