Справа № 460/1584/19
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/1584/19 пров. № А/857/1199/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Матковська З.М..

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року (головуючий суддя Дудар О.М., м.Рівне, проголошено 13:19:50) у справі № 460/1584/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

02.07.2019 року позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (правонаступник - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області), в якому просив: визнати протиправними дії Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у зарахуванні до загального стажу роботи періоду роботи в Фермерському господарстві "Федаса Віктора Васильовича " з 04.04.2018, де було відпрацьовано 22, 24, 24, 8 людино-днів; зобов`язати Костопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області зарахувати до загального стажу роботи періоду роботи в Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича " з 04.04.2018, де було відпрацьовано 22, 24, 24, 8 людино-днів.

Позов обґрунтовує тим, що Костопільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області протиправно відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах як жінці, що постійно зайнята у сільськогосподарському виробництві та виховала не менше п`яти дітей до 14-річного віку.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в призначенні пенсії ОСОБА_1 на підставі поданої нею заяви від 10 липня 2018 року у зв`язку з відмовою у зарахуванні до загального стажу періоду роботи у Фермерському господарстві "Федаса Віктора Васильовича" () з 4 квітня по 10 липня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до загального стажу роботи ОСОБА_1 період роботи у Фермерському господарстві "Федаса Віктора Васильовича" () з 4 квітня по 10 липня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 10 липня 2018 року.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права зазначив, що судом не враховано, що за наслідками перевірки фермерського господарства «Федаса Віктора Васильовича» складено акт від 24.10.2018 року №68 та зроблено висновок, що дане фермерське господарство не вело господарської діяльності. Книга наказів містить проект наказу, який керівником фермерського господарства не підписаний, а тому запис у трудовій книжці має фіктивний характер. Також не було повідомлено роботодавцем фіскальні органи про прийняття позивача на роботу. Відсутні заяви про прийняття та звільнення. Є претензії до табелів обліку робочого часу, не підтверджено нарахування та виплата заробітної плати, сплата податків та військовий збір. У господарстві відсутні знаряддя праці, техніка, немає підтверджень, що виконувались роботи, пов`язані з вирощуванням та переробкою сільськогосподарської продукції. 27.11.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 з кваліфікацією за ч.1 ст. 358 Кримінального кодексу України. Зазначає про відсутність даних, що позивач займалась діяльністю з безпосереднім вирощуванням сільськогосподарських культур і тварин та отриманням сільськогосподарської продукції. Допитані свідки є зацікавленими, так як одна із них подала аналогічний позов, а інший є керівником фермерського господарства. Судом не звернута увага, що позивачем пропущено строки звернення до суду, у зв`язку з чим просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились. Водночас, відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми ст.313 цього Кодексу. Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

10 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Березнівського відділу Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про призначення пенсії за віком згідно зі статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як жінці яка працює у сільськогосподарському виробництві та виховала п`ятьох і більше дітей.

Листом Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 07.11.2018 №1981/04 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на підставі вказаної норми.

Відмова обґрунтована тим, що первинними документами не підтверджено факт постійної зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича ".

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що основними умовами для призначення пенсії жінці, передбаченої п.7 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є виховання нею не менше п`яти дітей (остання має досягти 14- річного віку) та зайнятість на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві на час звернення за призначенням пенсії.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (Закон №1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (Закон №1058-IV).

Згідно з вимогами статті 45 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пунктом 7 частини другої статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятьох і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання п.7 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро і більше дітей» від 16.05.1992 року №244, якою визначено, що жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу (п.1). Право на пенсію на вказаних у пункті 1 цієї постанови пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання. Обчислення заробітку, призначення та виплата таких пенсій провадяться відповідно до чинного законодавства (п.2).

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, основними умовами, для призначення жінці пенсії, передбаченої пунктом 7 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, є: виховання нею не менше п`яти дітей (в тому числі усиновлених), причому остання дитина має досягти 14-річного віку; зайнятість на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві на час звернення за призначенням пенсії.

Документами, які підтверджують участь в сільськогосподарському виробництві, є трудова книжка із записом про характер виконуваної роботи та уточнююча довідка (якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників).

Згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до запису від 04.04.2018 №13 трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на підставі наказу від 03.04.2018 за №77-К прийнято на роботу у Фермерське господарство "Федаса Віктора Васильовича" підсобним робітником по вирощуванню та переробці сільськогосподарської продукції на повний робочий день.

Судом першої інстанції вірно звернуто увагу на те, що жодних виправлень чи неточностей зазначений запис не містить.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28.08.2019 року №, Фермерське господарство «Федаса Віктора Васильовича» зареєстроване як юридична особа 03.09.2007 року. Основними видами економічної діяльності є: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01.11); розведення інших тварин (КВЕД 01.49); допоміжна діяльність у рослинництві (КВЕД 01.61), інші види перероблення та консервування фруктів і овочів (КВЕД 10.39); оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД 46.21); оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами (КВЕД 46.32).

З табелів обліку використання робочого часу Фермерського господарства " ОСОБА_3 " вбачається, що ОСОБА_1 відпрацьовано: у квітні 2018 року - 22 дні (з 24 днів робочих) по 8 годин щодня; у травні 2018 року - 24 дні (з 24 днів робочих) по 8 годин щодня; у червні 2018 року - 24 дні (з 24 днів робочих) по 8 годин щодня; у липні 2018 року - 26 днів (з 26 днів робочих) по 8 годин щодня.

Факт роботи ОСОБА_1 у Фермерському господарстві " ОСОБА_3 " у період квітень-липень 2018 року з повним робочим днем підтверджується також відомостями нарахування заробітної плати за відповідний період, звітами про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період квітень-липень 2018 року.

Наведені документи підтверджують, що у зазначеному періоді Фермерським господарством " Федаса Віктора Васильовича " ОСОБА_1 нараховувалася заробітна плата відповідно до відпрацьованих людино-днів та сплачувалися за неї військовий збір і єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове пенсійне страхування. Сплата зазначених збору та внеску підтверджується відповідними квитанціями банківських установ та банківських терміналів.

Крім того, факт роботи ОСОБА_1 у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича " підтверджений показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Покликання апелянта на те, що свідки є зацікавленими у результаті вирішення даної справи, колегія суддів до уваги не бере, оскільки зазначене є лише припущенням. Крім того, покази відбиралися під присягою свідка та останні попереджені під розписку про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Згідно із статтею 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Покликання апелянта на те, що 27.11.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 з кваліфікацією за ч.1 ст. 358 Кримінального кодексу України суд до уваги не бере, оскільки на час розгляду справи відповідачем не надано жодних доказів з приводу наслідків такого розслідування та наявності обвинувального вироку, а в силу вимог ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо тверджень Пенсійного органу на пропуск позивачем строку звернення до суду, суд апеляційної інстанції зазначає, що зазначене питання вирішувалось судом першої інстанції та у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду було відмовлено. Крім того, апеляційна скарга не містить доказів про те, коли саме позивач дізналася про порушення свого права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 460/1584/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 28 квітня 2020 року.