Справа № 640/25322/19
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 року м. Київ № 640/25322/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 пенсію, призначену 07 вересня 2019 року без обмеження максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплачувати ОСОБА_1 пенсію, призначену 07 вересня 2019 року без обмеження максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченою пенсією та пенсією, призначеною з 07 вересня 2019 року, яка підлягала виплати без обмеження максимальним розміром з 07 вересня 2019 року по дату рішення суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено у виплаті пенсії за вислугу років, яка призначена відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII без обмеження максимальним розміром. Позивач вказує, що на момент подання заяви мав право на пенсію без обмеження її максимальним розміром на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, оскільки проходить військову службу, працює у військовій прокуратурі під час особливого періоду, який триває, проте відповідачем безпідставно не враховано вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VІІІ, відповідно до яких до позивача не можуть застосовуватися обмеження максимального розміру пенсії.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. З огляду на викладене, відповідач вважає, що управління правомірно виплачує позивачу пенсію в розмірі максимальної величини.

Позивач надав відповідь на відзив, у якому зазначає, що відповідачем не спростовано того факту, що позивач має право на пенсію без обмеження її максимальним розміром на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, оскільки на позивача як на військовослужбовця, який проходить службу в органах прокуратури поширюються Перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24.12.2015 та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VІІІ від 06.12.2016, які є чинними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.01.2020 відкрито спрощене провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Із заявою про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи до суду не звертались.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 07.09.2019 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014.

Судом установлено, що пенсія ОСОБА_1 обрахована відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 60% від суми заробітної плати, основний розмір пенсії від середнього заробітку - 37 167,00 грн., цільова допомога учасникам бойових дій - 40,00 грн., підвищення учасникам бойових дій - 409,50 грн., розмір пенсії з надбавками - 37 616,50 грн. (а.с.18).

Матеріалами справи підтверджується, що розмір пенсії позивача обмежений максимальною величиною і до виплати з 01.12.2019 становить 16 380,00 грн.

07 листопада 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із зверненням (вх. № П-12671/3 від 28.11.2019) щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром (а.с.16).

Листом від 12.12.2019 № 301973/02/П-12671/3 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві позивача повідомлено, що відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» з 01 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 13-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на умовах законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність» у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, а також на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону.

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (а.с.17).

Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Право на пенсійне забезпечення прокурорів незалежно від віку за наявності відповідного стажу передбачено статтею 86 Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (у редакції, чинній нас виникнення спірних відносин, далі - Закон № 1697-VІІ).

Абзацом 6 частини 15 статті 86 Закону № 1697-VІІ встановлено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Абзацом 4 частини 15 статті 86 Закону № 1697-VІІ встановлено, що з 01 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 20 статті 86 Закону № 1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 3 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із змінами, внесеними згідно із Законами № 911-VIII від 24.12.2015, № 1774-VIII від 06.12.2016 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно пункту 13-1 розділу Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на умовах законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність» у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, а також на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону.

Пунктом 13-2 розділу Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що максимальний розмір пенсії, призначеної на умовах законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень.

З вищенаведеного убачається, що чинним законодавством встановлено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), який не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

У позовній заяві позивач зазначає про те, що дія вказаних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо обмеження максимального розміру пенсії в даному випадку не застосовуються, оскільки на позивача як на військовослужбовця, який проходить службу в органах прокуратури поширюються перехідні положення Закону №911-VIII та Закону №1774-VІІІ.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24.12.2015 обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Національній поліції України, Апараті Ради національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України «Про прокуратуру», »Про судоустрій і статус суддів», на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції. Після завершення особливого періоду виплата пенсій таким особам здійснюється згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VІІІ від 06.12.2016 обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Національній поліції України, Апараті Ради національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України «Про прокуратуру», »Про судоустрій і статус суддів», на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції. Після завершення особливого періоду виплата пенсій таким особам здійснюється згідно із законодавством.

Отже, протягом особливого періоду до пенсій обмеження щодо виплати пенсій не застосовуються, в тому числі, до пенсій, що призначені особам, які проходять військову службу в органах військової прокуратури.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-ХІІ особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 було оголошено часткову мобілізацію, Збройні Сили України переведені на функціонування в умовах особливого періоду. Саме з цим моментом відповідно до положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» законодавець пов`язує настання особливого періоду.

При цьому, сама мобілізація не вичерпує завдань особливого періоду, а лише розпочинає його дію. Закінчення періоду мобілізації, у свою чергу, не є самостійною підставою для припинення особливого періоду, при цьому в проміжках між періодами проведення мобілізації стан особливого періоду не припинявся.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.05.2019 у справі № 826/16975/16, від 26.09.2019 у справі № 802/1581/16-а, від 06.02.2020 у справі № 820/3538/16.

Суд зазначає, що станом на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії, Президент України відповідного рішення про скасування особливого періоду, як і рішення про демобілізацію військовослужбовців, прийнятих на військову службу за контрактом на строк до закінчення особливого періоду, не приймав.

З матеріалів справи з`ясовано, що ОСОБА_1 з 02.09.2014 звільнено з посади старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів у оборонно-промисловому комплексі управління нагляду за додержанням законів та представництва інтересів громади і держави в судах Головної військової прокуратури у зв`язку зі вступом на військову службу, що підтверджується записами з трудової книжки позивача від 10.09.1990 серії НОМЕР_1 (а.с. 46).

Згідно з довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, виданою Штабом Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей від 25.12.2014 № 4855ог, підполковник юстиції ОСОБА_1 у період з 08.09.2014 по 25.12.2014 брав безпосередню участь у складі сил та засобів, які залучаються та беруть участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей (а.с. 51).

Відповідно до довідок, виданих Генеральною прокуратурою України від 06.09.2019 № 10/-685 вих-19 та від 13.09.2019 № 18-640зп, ОСОБА_1 з 03.09.2014 проходить військову службу в Головній військовій прокуратурі Генеральної прокуратури України на посаді прокурора секретаріату (на правах відділу) управління забезпечення діяльності військових прокуратур згідно з наказом Генерального прокурора України від 03.04.2019 № 245-вк. (а.с.48, 52 зворотній бік).

Отже, станом на час подання заяви від 22.11.2019 про призначення пенсії ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді начальника управління в Головній військовій прокуратурі Генеральної прокуратури України.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що станом на час вирішення питання про призначення позивачу пенсії, він проходив військову службу та обіймав посаду в органах військової прокуратури в особливий період.

Таким чином, положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру», яким встановлюються обмеження максимального розміру пенсії, не може бути застосовано до позивача, позаяк такі обмеження передбачені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VІІІ, відповідно не можуть поширюватись на позивача, який проходив військову службу в особливий період на посаді в Головній військовій прокуратурі Генеральної прокуратури України.

Щодо покликань відповідача, як правову підставу для виплати пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV та наявність підстав для обмеження її максимальним розміром, на положення пунктів 13-1, 13-2 розділу Прикінцевих положень цього Закону суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VII, яким внесені зазначені зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV установлено, що норми статті 86 Закону України «Про прокуратуру» щодо пенсійного забезпечення діють до дня внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Беручи до уваги, що відповідні зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не вносились, тому до спірних відносин підлягають застосуванню положення статті 86 Закону «Про прокуратуру».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 686/17309/17.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про наявність у нього права на отримання нарахованої пенсії згідно зі статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII без обмеження максимальним розміром як особі, яка проходила військову службу в особливий період на посаді в Головній військовій прокуратурі Генеральної прокуратури України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною відмови відповідача виплатити пенсію, призначену з 07.09.2019 без обмежень її максимальним розміром та в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату різниці між отриманою та належною до сплати сумами пенсії з 07.09.2019.

Що стосується позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виплачувати пенсію, призначену з 07.09.2019 без обмежень її максимальним розміром, то суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки у суду відсутні підстави вважати, що після набрання рішенням законної силу не буде проведено виплату. Крім того, у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України суд не наділений повноваженнями зобов`язувати відповідача до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє, оскільки порушення ще не відбулося.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення ним інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, у матеріалах справи відсутні, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 пенсію, призначену 07 вересня 2019 року без обмеження максимальним розміром.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченою пенсією та пенсією, призначеною з 07 вересня 2019 року, яка підлягала виплаті без обмеження максимальним розміром, починаючи з 07 вересня 2019 року.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Т.П. Балась