Справа № 640/6576/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6576/19 Суддя (судді) першої інстанції: Погрібніченко І.М.
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Степанюка А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ТРАНС ЛОГІСТИК» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування даних, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО ТРАНС ЛОГІСТИК» звернулось до суду з даним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати дані, внесені 20 вересня 2018 року о 12:41:07 ДФС України до даних електронного рахунку адміністрування податку на додану вартість платника ПДВ - ТОВ «АГРО ТРАНС ЛОГІСТІК» про наявність у позивача УПеревищ на суму 394 123, 00 грн та зобов`язати ДФС України виключити запис про наявність УПеревищ на суму 394 123, 00 грн від 20 вересня 2018 року з даних електронного рахунку адміністрування податку на додану вартість платника ПДВ - ТОВ «АГРО ТРАНС ЛОГІСТІК».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, яка полягає у незабезпеченні виключення з системи електронного адміністрування податку на додану вартість запису від 20 вересня 2018 року про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ТРАНС ЛОГІСТІК» показника УПеревищ на суму 394 123, 00 грн та зобов`язано Державну фіскальну службу України виключити з системи електронного адміністрування податку на додану вартість запис про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ТРАНС ЛОГІСТІК» показника УПеревищ на суму 394 123, 00 грн.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апелян зазначає, що показник УПеревищ відображає загальну суму перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником ПДВ у поданих деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою ПДВ, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до них, зареєстрованих в ЄРПН.

Формування показника УПеревищ здійснюється автоматично для кожного платника ПДВ за кожний звітний період, починаючи з 01 липня 2015 року, тобто враховується звітність з ПДВ, починаючи з податкової звітності за липень 2015 року та податкові накладні і розрахунки коригування до них, складені починаючи з 01.07.2015. Перерахунок показника УПеревищ здійснюється щоразу при поданні декларації з ПДВ / уточнюючого розрахунку за вказані періоди на дату такого подання та/або реєстрації в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, складених за вказані періоди на дату такої реєстрації. При обрахунку позитивного значення вказаного показника на таке значення зменшується реєстраційна сума (УНакл) такого платника.

Отже, причинами виникнення показника УПеревищ є непроведення реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування; порушення вимог статей 187, 192 Податкового кодексу України при визначення податкових зобов`язань з ПДВ; помилки платника при включенні до декларації з ПДВ розрахунків коригування на зменшення податкових зобов`язань з ПДВ, зареєстрованих із запізненням (виключення в періоді складання, а не реєстрації, та навпаки).

Таким чином зменшення реєстраційного ліміту позивача відбулось у зв`язку із виниклою розбіжністю між показниками податкової звітності з ПДВ за відповідний період та сумою податку, що міститься у складених таким платником у відповідному періоді податкових накладних/розрахунках коригування до них, зареєстрованих в ЄРПН.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду без змін та вказує на правомірність висновків суду першої інстанції і безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Також, відповідачем заявлено клопотання про заміну Державної фіскальної служби України на Державну податкову службу України в порядку процесуального правонаступництва, яке підлягає задоволенню судом з огляду на наступне.

Зі змісту постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» вбачається, що Державну податкову службу України та Державну митну службу України утворено шляхом реорганізації Державної фіскальної служби шляхом поділу.

Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 682-р погоджена пропозиція Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає за можливе задовольнити клопотання та допустити заміну Державної фіскальної служби України її правонаступником - Державною податковою службою України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО ТРАНС ЛОГІСТИК» є юридичною особою, державна реєстрація якого проведена 27.04.2017, основним видом економічної діяльності підприємства є вантажний залізничний транспорт (код КВЕД 49.20).

Також позивач є платником податку на додану вартість.

Позивач, за результатами здійснення господарської діяльності з контрагентами ТОВ «Альфа Смарт Агро» та ТОВ «ЕКО ТРЕЙД ЗАХІД» за липень 2018 року склав та зареєстрував у ЄРПН наступні податкові накладні:

- ПН №7 від 17 липня 2018 року на суму ПДВ 47 338, 45 грн.;

- ПН №12 від 20 липня 2018 року на суму ПДВ 4 174, 39 грн.;

- ПН №13 від 20 липня 2018 року на суму ПДВ 5 065, 32 грн.;

- ПН №14 від 20 липня 2018 року на суму ПДВ 9 627, 22 грн.;

- ПН №15 від 20 липня 2018 року на суму ПДВ 22 413, 60 грн.;

- ПН №18 від 24 липня 2018 року на суму ПДВ 28 620, 10 грн.;

- ПН №19 від 24 липня 2018 року на суму ПДВ 41 967, 52 грн.;

- ПН №22 від 27 липня 2018 року на суму ПДВ 16 224, 91 грн.;

- ПН №24 від 27 липня 2018 року на суму ПДВ 63 274, 79 грн.;

- ПН №30 від 31 липня 2018 року на суму ПДВ 2 137, 46 грн.;

- ПН №37 від 31 липня 2018 року на суму ПДВ 113 048, 96 грн.;

- ПН №38 від 31 липня 2018 року на суму ПДВ 40 230, 89 грн.

При складенні зазначених податкових накладних позивачем було допущено помилку, а саме в усіх накладних в графі «Отримувач (покупець)» зазначено - «неплатник», а в графі «Індивідуальний податковий номер» - проставлено умовний номер « 00».

Дізнавшись про допущену помилку, позивач вжив заходів щодо виправлення шляхом складення та реєстрації «обнуляючих» розрахунків коригування до помилкових податкових накладних:

- РК №4 від 27 серпня 2018 року на суму ПДВ - 47 338, 45 грн.;

- РК №7 від 28 серпня 2018 року на суму ПДВ - 4 174, 39 грн.;

- РК №8 від 28 серпня 2018 року на суму ПДВ - 5 065, 32 грн.;

- РК №9 від 28 серпня 2018 року на суму ПДВ - 9 627, 22 грн.;

- РК №10 від 28 серпня 2018 року на суму ПДВ - 22 413, 60 грн.;

- РК №11 від 28 серпня 2018 року на суму ПДВ - 28 620, 10 грн.;

- РК №12 від 28 серпня 2018 року на суму ПДВ - 41 967, 52 грн.;

- РК №5 від 27 серпня 2018 року на суму ПДВ - 16 224, 91 грн.;

- РК №13 від 28 серпня 2018 року на суму ПДВ - 63 274, 79 грн.;

- РК №6 від 27 серпня 2018 року на суму ПДВ - 2 137, 46 грн.;

- РК №14 від 28 серпня 2018 року на суму ПДВ - 113 048, 96 грн.;

- РК №15 від 28 серпня 2018 року на суму ПДВ - 40 230, 89 грн.

Одночасно, позивач склав та зареєстрував нові податкові накладні із зазначенням правильних відомостей про статус покупців, а саме:

- ПН №43 від 17 липня 2018 року на суму ПДВ 47 338, 45 грн.;

- ПН №46 від 20 липня 2018 року на суму ПДВ 4 174, 39 грн.;

- ПН №47 від 20 липня 2018 року на суму ПДВ 5 065, 32 грн.;

- ПН №48 від 20 липня 2018 року на суму ПДВ 9 627, 22 грн.;

- ПН №49 від 20 липня 2018 року на суму ПДВ 22 413, 60 грн.;

- ПН №50 від 24 липня 2018 року на суму ПДВ 28 620, 10 грн.;

- ПН №51 від 24 липня 2018 року на суму ПДВ 41 967, 52 грн.;

- ПН №44 від 27 липня 2018 року на суму ПДВ 16 224, 91 грн.;

- ПН №52 від 27 липня 2018 року на суму ПДВ 63 274, 79 грн.;

- ПН №45 від 31 липня 2018 року на суму ПДВ 2 137, 46 грн.;

- ПН №53 від 31 липня 2018 року на суму ПДВ 113 048, 96 грн.;

- ПН №54 від 31 липня 2018 року на суму ПДВ 40 230, 89 грн.

Також позивач склав та подав уточнюючу декларацію з ПДВ за липень 2018 року, в якій зменшив податкові зобов`язання за липень 2018 року на загальну суму 394 204, 92 грн.

У відповідності до витягу щодо даних показника ?Перевищ та суми податку обраховану з урахуванням вимог пункту 200-1.9 Податкового кодексу України за серпень 2018 року № 4515 від 18 лютого 2019 року сума ?Перевищ становить 394 123, 00 грн, сума задекларованих до сплати податкових зобов`язань відсутня, сума податку обрахована з урахуванням вимог пункту 200-1.9 Податкового кодексу України становить 394 123, 00 грн.

Позивач, листом №213 від 15 листопада 2018 року повідомив ДФС України про наявність в системі електронного адміністрування показника ?Перевищ на суму 394 123, 00 грн, у зв`язку із чим просив надати роз`яснення щодо анулювання вказаного показника.

ДФС України листом від 05 грудня 2018 року № 39323/6/99-99-12-02-01-15 повідомила, що дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника (пункт 6 розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21). У разі складення податкової накладної без факту здійснення господарської операції та її реєстрації в ЄРПН платник податку відповідно до пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України з метою виправлення помилок, допущених при складанні такої податкової накладної, може скласти розрахунок коригування до неї. Такий розрахунок коригування підлягає реєстрації в ЄРПН отримувачем товарів/послуг, на якого була складена така податкова накладна.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшення реєстраційного ліміту у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як адміністратор СЕА ПДВ, допустив відображення в зазначеній системі некоректної інформації, що призвело до безпідставного зменшення у позивача показника суми реєстраційного ліміту, що призводить до неможливості реєстрації позивачем податкових накладних в ЄРПН, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість (далі ПДВ) визначено статтею 200-1 розділу V Податкового кодексу України, якою було доповнено вказаний Кодекс згідно Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», що набрав законної сили з 01.01.2015.

Так, згідно пунктів 200-1.1, 200-1.2 ст.200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

На виконання приписів вказаної норми Податкового кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (далі - Порядок № 569) затверджено Порядок електронного адміністрування ПДВ, яким визначено механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

В силу приписів положень п. 13 Порядку № 569, ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

За визначенням п. 2 Порядку № 569 електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок. Для кожного платника податку Казначейством відкривається один електронний рахунок.

Згідно з п. 3 Порядку № 569 періодичність, структура та формат обміну інформацією і реєстрами платників податку, необхідними для функціонування системи електронного адміністрування податку, визначаються ДФС та Казначейством.

Електронний рахунок відкривається платнику податку Казначейством автоматично на безоплатній основі (п. 4 Порядку № 569).

Відповідно до п. 5 Порядку №569 електронні рахунки відкриваються виключно на підставі реєстру платників податку, який ДФС після присвоєння особі індивідуального податкового номера платника податку надсилає Казначейству. Датою початку здійснення платником податку операцій з використанням електронного рахунка є дата реєстрації його платником податку (для платників податку, зареєстрованих до 1 лютого 2015 року, - 1 лютого 2015 року).

Реєстрація в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних здійснюється виключно у межах реєстраційної суми, яка обчислюється за формулою, встановленою пунктом 200-1.3 статті 200-1 розділу V ПК України та пунктом 9 Порядку № 569.

Згідно з п. 200-1.3. ст. 200-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою: УНакл = УНаклОтр + УМитн + УПопРах + УОвердрафт - УНаклВид - УВідшкод - УПеревищ; де:

УНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

УМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України, крім сум податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником;

УПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200-1.2 цієї статті;

УНаклВид - загальна сума податку за складеними платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

УВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань та результатів перевірок, що проводяться відповідно до цього Кодексу;

УПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно п. 9 Порядку № 569 платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою: УНакл = УНаклОтр + УМитн + УПопРах + УОвердрафт - УНаклВид - УВідшкод - УПеревищ, де УПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі, яка визначається як різниця між: сумами податкових зобов`язань за операціями з постачання/надання товарів/послуг та отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, здійсненими після 1 липня 2015 р., та їх подальшого коригування згідно із статтею 192 Кодексу, задекларованими платником у податкових деклараціях з податку (поданих контролюючому органу починаючи з податкової звітності за липень 2015 р. для платників податку, що застосовують місячний звітний період, за III квартал 2015 р. - для платників податку, що застосовують квартальний звітний період) з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них; сумами податку, зазначеними платником податку в податкових накладних, що складені за такими операціями (в тому числі податкових накладних, які не видаються отримувачу, а також складених під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України), здійсненими після 1 липня 2015 р., та розрахунків коригування, складених починаючи з 1 липня 2015 р. та зареєстрованих в Реєстрі, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року.

Показники, зазначені у пункті 9 цього Порядку, обліковуються в розрізі платників податку наростаючим підсумком: з 1 липня 2015 р. - для платників, що зареєстровані платниками податку до 1 липня 2015 р.; з дати реєстрації платником податку, зазначеної у реєстрі платників податку, - для платників, що зареєстровані платниками податку після 1 липня 2015 року (п. 11 Порядку № 569).

Отже, згідно з п. 200-1.3 статті 200-1 ПК України та п. 9, 13 Порядку № 569 одним із складових показників зазначеної формули є показник (УПеревищ).

Показник УПеревищ визначається як різниця між:

сумами податкових зобов`язань за операціями з постачання товарів (послуг та отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, та їх подальшого коригування згідно із статтею 192 Кодексу, задекларованими платником у податкових деклараціях з ПДВ з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них,

та сумами податку, зазначеними платником податку в податкових накладних, що складені за такими операціями (в тому числі податкових накладних, які не видаються отримувачу, а також складених під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України), та розрахунках коригування до них, зареєстрованих у ЄРПН.

Формування показника (УПеревищ) здійснюється автоматично для кожного платника ПДВ за кожний звітний період, починаючи з 1 липня 2015 року, тобто враховується звітність з ПДВ, починаючи з податкової звітності з ПДВ за липень 2015 року, та податкові накладні і розрахунки коригування до них, складені починаючи з 01.07.2015 року.

Перерахунок показника (УПеревищ) здійснюється щоразу при поданні декларації з ПДВ/уточнюючого розрахунку за вказані періоди на дату такого подання та/або реєстрації в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, складені за вказані періоди, на дату такої реєстрації. При обрахунку позитивного значення вказаного показника на таке значення зменшується реєстраційна сума (УНакл) такого платника.

Відповідно до норм ст. 200-1 ПК України та положень п. 18 Порядку № 569 суми ПДВ, зазначені у податковій накладній та розрахунку коригування до неї дані про суми ПДВ, при їх реєстрації в ЄРПН враховуються у відповідних обсягах при обчисленні реєстраційної суми податку. При цьому, жодних винятків при врахуванні зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування до них (як то, у випадку помилкового складання податкової накладної) для визначення реєстраційної суми чинними нормами ПК України і положеннями Порядку № 569 не передбачено.

За визначенням пп. 14.1.242. п. 14.1 ст. 14 ПК України технічний адміністратор електронного кабінету (далі - технічний адміністратор) - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, що здійснює заходи із розробки, створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення електронного кабінету, відповідає за виконання всіх етапів життєвого циклу такого програмного забезпечення, за його технічне і технологічне забезпечення, впровадження, функціонування, оновлення, модифікацію, усунення помилок, забезпечення цілісності та автентичності вихідного програмного коду; здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до електронного кабінету, відповідає за збереження та захист даних цих електронних сервісів.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що СЕА ПДВ організована на централізованому рівні Держаної фіскальної служби України, яка є її адміністратором, а відтак на цьому ж рівні відбувається і автоматичне обчислення реєстраційної суми при зміні значення будь-якого з показників формули, тобто на Державну фіскальну службу України покладається обов`язок щодо забезпечення автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку платник податків має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму непогашеного від`ємного значення податку на додану вартість.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що спірні відносини виникли внаслідок зменшення позивачу 20 вересня 2018 року в СЕА ПДВ показника УНакл на 394 123, 00 грн внаслідок збільшення показника УПеревищ за серпень 2018 року на вказану цю суму.

Разом з тим, виходячи з положень п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України, показник УПеревищ може збільшуватися лише внаслідок фактичного збільшення суми податкових зобов`язань, зазначених у податкових деклараціях з ПДВ, та/або зменшення суми податкових зобов`язань, зазначеного у податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН.

У свою чергу, відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п.185.1 ст.185 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 86 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Між тим, коригування показників податкових накладних (реєстрація «обнуляючих» розрахунків коригування та реєстрація нових (виправлених) податкових накладних з вказівкою на статус платника ПДВ та ІПН покупця) було проведено позивачем не у зв`язку з виникнення нових зобов`язань, як помилково стверджує відповідач, а у зв`язку з виявленням технічних помилок у податкових накладних, не пов`язаних із зазначеними у них сумами обсягів постачання та податкових зобов`язань.

Жодної події, яка визначена законом як підстава для виникнення податкових зобов`язань, у спірних відносинах не відбулося, база та об`єкт оподаткування по операціям із ТОВ «Альфа Смарт Агро» та ТОВ «ЕКО ТРЕЙД ЗАХІД» залишилися незмінними, а тому дії позивача щодо подачі розрахунків коригування та нових (виправлених) податкових накладних по відносинам із вказаним контрагентом не призвели до збільшення податкових зобов`язань.

Подання позивачем уточнюючої декларації за липень 2018 року також не призвело до виникнення у нього податкових зобов`язань, оскільки відомості про об`єкт і базу оподаткування відповідно до положень ст.ст.185, 187 ПК України) (операції з постачання товару, внаслідок господарських операцій на загальну суму 1 970 618, 06 грн, у тому числі ПДВ - 394 123, 61 грн) такими уточнюючими деклараціями не змінювалися.

Згідно з п. 56.4. ст. 56 ПК України, визначено, що під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій щодо внесення до даних СЕА ПДВ інформації про суму перевищення податкових зобов`язань УПеревищ у розмірі 394 123, 00 грн та зменшення в СЕА ПДВ суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування в ЄРПН, у розмірі 394 123, 00 грн.

Згідно підпункту 21.1.4. пункту 21.1. статті 21 ПК України контролюючі органи зобов`язані не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

З наведеного вище вбачається, що відповідач, як адміністратор системи електронного адміністрування ПДВ, допустив відображення в зазначеній системі некоректної інформації, що призвело до безпідставного зменшення у позивача показника сума ліміту (УНакл) на суму 394 123, 00 грн, та позбавило позивача можливості реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить на користь висновку, що в контексті податкових спорів позбавлення права отримати податкову вигоду (податковий кредит чи бюджетне відшкодування ПДВ) шляхом застосування обмежень, що не ґрунтуються на вимогах закону, у праві вільно розпоряджатись накопиченим за наслідками розрахунків з бюджетом від`ємним значенням з податку на додану вартість) розглядається як позбавлення власності: «…Мирне володіння [майном] означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні [статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод], може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976)».

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Допустити заміну Державної фіскальної служби України її правонаступником - Державною податковою службою України.

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

А.Г. Степанюк