Справа № 280/5539/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 квітня 2020 року Справа № 280/5539/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянув в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (69063, м.Запоріжжя, вул. Глісерна, буд. 14; ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Запорізькій області №127866 від 15.10.2019.

Ухвалою суду від 15.11.2019 року вказану позовну заяву залишено без руху та наданий позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

26 листопада 2019 року від позивача через канцелярію суду надано належним чином завірені копії документів, однак позивачем на виконання ухвали суду від 15.11.2019 до суду не надано примірнику документів для відповідача.

Ухвалою суду від 27.11.2019 року продовжено позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 20 грудня 2019 року включно (з урахуванням поштового перебігу). 19.12.2019 позивачем усунуто недоліки позовної заяви у визначений судом строк.

Ухвалою судді від 20.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 20.01.2020.

20.01.2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №280/5539/19 строком на 30 днів та відкладено підготовче судове засідання в адміністративній справі на 02.03.2020 року.

Ухвалою суду від 24.01.2020 у задоволені заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою суду від 02.03.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.03.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результатами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт відповідачем встановлено надання ФОП ОСОБА_1 послуг перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме на момент перевірки відсутні тахокарти водія ОСОБА_2 за 28.08.2019, 01.09.2019, 08.09.2019, 15.09.2019, у зв`язку із чим винесено оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу. Позивач вважає постанову від 15.10.2019 №127866 протиправною, оскільки вважає, що автомобіль МАЗ 437041-262 д/н НОМЕР_2 не підпадає під категорію «великовагові та великогабаритні транспортні засоби». Тобто відповідно до законодавства уповноважені особи відповідача не мали права вимагати від водія надати автомобіль для габаритно-вагового контролю тому згідно ТТХ автомобіля МАЗ 437041-262 його максимальне навантаження складає 4700 кг, повна маса автомобіля складає 10100 кг., а тому, просить визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення відповідача.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (вх. №9565 від 02.03.2020) в якому зазначено, що 25.09.2019 державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області під час здійснення заходів державного контролю проведення рейдової перевірки було перевірено транспортний засіб «МАЗ» д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 . У ході перевірки було встановлено порушення вимог транспортного законодавства та на підставі виявленого порушення було складено акт №159744. Та 15.10.2019 Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області під час розгляду матеріалу прийнято рішення №127866 про застосування адміністративно-господарського штрафу до суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 за порушення п. 2.4 (1) Постанови КМУ №1306. Вважає, що під час розгляду порушення та винесення постанови цілком правомірно, оскаржувана постанова винесена за невиконання припису №091091 від 02.07.2019 року (про усунення виявлених порушень у строк до 16.07.2019 року), про що позивача ознайомлено та зроблено запис. Просить суд відмовити в задоволені позову.

Представником відповідача подано до суду клопотання (вх. №12589 від 17.03.2020), в якому просить суд розглянути справу в порядку письмового провадження.

З огляду на таке, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження, на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця.

Позивачу на праві власності належить транспортний засіб марки МАЗ, модель 437041-262, державний номер НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

25.09.2019 Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої складено акт №159744. Перевіркою встановлено надання послуг з перевезення вантажів згідно товарно-транспортної накладної (№200267) РСВ-1066 від 24.09.2019 без оформлення документів, передбачених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутні тахокарти водія ОСОБА_2 за 28.08.2019, 01.09.2019, 08.09.2019, 15.09.2019.

Як зазначив представник відповідача за результатами розгляду справи встановлено, що позивачем допускалося аналогічне порушення, про що було видано припис від 02.07.2019 № 091091 з пропозиціями усунути виявлення порушення у строк до 16.07.2019 року, який отриманий особисто позивачем. Однак, порушення не усунуте, а припис не виконаний. Тому, виконуючим обов`язки начальника управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області прийнято постанову № 127866 від 15.10.2019 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в розмірі 680 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд, з урахуванням викладеного вище, виходить з наступного.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення №103).

Відповідно до п. 1 Положення №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 4 Положення №103 передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному та залізничному транспорті.

Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок №1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з ч.2 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Суд зазначає, що повноваження відповідача щодо права здійснювати державний контроль на автомобільному транспорті позивачем не оспорюється.

З аналізу ч.2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» вбачається, що законодавцем не визначено вичерпний перелік документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів та пасажирів. Разом з тим, зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

07.06.2010 наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340, відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 «Про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті», статті 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» та з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів, затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - Положення).

За приписами пункту 1.2 розділу І Положення, останнє встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (п.1.3 розділ І Положення).

Підпунктом 6.1 розділу VI Положення встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (пп. 6.3).

Матеріалами справи підтверджується, що ФОП ОСОБА_3 є власником транспортного засобу, обладнаного тахографом, щодо якого встановлено порушення під час проведення перевірки. Вантажні перевезення здійснювалися в межах території України, тобто є внутрішніми перевезеннями.

З врахуванням наведеної вище норми підпункту 1.3 розділу І Положення, його вимоги є обов`язковими до виконання позивачем.

Крім того, з викладеного слідує, що транспортний засіб, який здійснює внутрішні вантажні перевезення може бути і не обладнаним тахографом, і тільки в цьому випадку водій повинен вести індивідуальну контрольну книжку водія.

У разі обладнання транспортного засобу тахографом, водій зобов`язаний мати реєстраційні листки режиму праці та відпочинку, а якщо ні, то водій веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Оскільки транспортний засіб позивача обладнаний тахографом, то, відповідно, водій зобов`язаний мати реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом.

Вказане визначено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385.

Так, за правилами підпункту 1.2 розділу І, ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

Згідно із підпунктом 1.3 зазначена Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до підпункту 3.3, розділу ІІІ, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Підпунктом 3.5 Інструкції встановлено, що перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Згідно із підпунктом 3.6, перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Таким чином, відсутність у позивача станом на час проведення перевірки щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водія, є порушенням ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

З приводу доводів позивача стосовно незаконності прийняття постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 15.10.2019 №127866, суд зазначає наступне.

Пунктом 25 Порядку №1567 встановлено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

У відповідності до п.31 Порядку №1567 за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Припис підлягає обов`язковому виконанню в зазначений у ньому строк. Про виконання припису уповноважена особа суб`єкта господарювання повинна письмово повідомити керівникові органу державного контролю.

Припис підлягає обов`язковому виконанню в зазначений у ньому строк. Про виконання припису уповноважена особа суб`єкта господарювання повинна письмово повідомити керівникові органу державного контролю.

Матеріалами справи підтверджено, що припис щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт № 091091 було винесено в.о начальником управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області.

Згідно припису ФОП ОСОБА_1 пропонувалося вжити заходів щодо усунення порушень, виявлених під час проведення перевірки транспортного засобу 07.06.2019, зокрема, водій не надав транспортний засіб для проходження вагового контролю, чим порушив вимоги п.2.4 - 1 «Правил дорожнього руху».

Строк виконання вимог припису - 16 липня 2019 року.

Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 31 Порядку 1567 припис підлягає обов`язковому виконанню в зазначений у ньому строк. Про виконання припису уповноважена особа суб`єкта господарювання повинна письмово повідомити керівникові органу державного контролю.

Отже уповноваженими особами відповідача встановлено, що припис органу державного контролю № 091091 від 02.07.2019 не виконано.

Тому, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 15.10.2019 № 127866 є правомірною.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вказане вище, перевіряючи правомірність оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи його, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку із тим, що у задоволенні адміністративного позову судом відмовлено, розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (69063, м.Запоріжжя, вул. Глісерна, буд. 14; ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 23.04.2020.

Суддя М.С. Лазаренко