Справа № 460/823/20
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2020 року м. Рівне №460/823/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дудар О.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Львівського державного університету внутрішніх справ
доОСОБА_1
про стягнення витрат,
В С Т А Н О В И В:

Львівський державний університет внутрішніх справ (далі - позивач) звернувся з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, в сумі 30776,14грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.10.2019 позивача було звільнено зі служби в поліції згідно з п.7 ч.1 ст. 7 Закону України "Про національну поліцію" за власним бажанням. У зв`язку з цим, за умовами укладеного контракту він зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. В добровільному порядку відшкодування здійснено не було, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 28.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не подав. Враховуючи положення ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив справу за наявними матеріалами.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

10.08.2013 між Львівським державним університетом внутрішніх справ та рядовим поліції Черноволовим Владиславом Олеговичем укладено договір №156-КМ/2013 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, відповідно до якого відповідач зобов`язався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком (а.а.с.3-4)

Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 04.10.2019 №250о/с позивача було звільнено з служби в поліції згідно п.7 ч.1 ст. 7 Закону України "Про національну поліцію" за власним бажанням (а.с.5).

11.10.2019 до Львівського державного університету внутрішніх справ від Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Рівненській області надійшло повідомлення за вих.№3520/116/12/01-2019 від 09.10.2019 про звільнення ОСОБА_1 з поліції (а.с.6).

Згідно з довідкою-розрахунком Львівського державного університету внутрішніх справ від 25.11.2019 №170, сума фактичних витрат, пов`язаних з утриманням в університеті ОСОБА_1 становить 30776,14грн (а.с.7).

04.10.2019 ОСОБА_1 отримав повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі (а.с.9).

26.12.2019 Львівським державним університетом внутрішніх справ надіслано ОСОБА_1 претензію від 24.12.2019 №10/945 щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі в розмірі 30776,14грн (а.с.8).

Оскільки відповідач добровільно зазначених витрат не відшкодував, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Особливості відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, врегульовувалися Законом України "Про міліцію" від 20.12.1990 N565-XII (далі - Закон N565-XII) та Порядком відшкодування витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313 (далі - Порядок №313), які були чинними на момент укладення договору між позивачем та відповідачем про підготовку фахівця в Львівському державному університеті внутрішніх справ.

Закон N565-XII втратив чинність 07.11.2015 у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), а Порядок №313 втратив чинність 20.04.2017 у зв`язку із затвердженням постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок №261).

Особливості підготовки фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України визначалися статтею 18 Закону N565-XII.

Частинами 5, 7 зазначеної статті передбачалося, що підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням МВС в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує МВС за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Курсанти вищих навчальних закладів МВС у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Норми аналогічного змісту містяться у статті 74 Закону №580-VIII.

Відповідно до частини четвертої статті 74 Закону №580-VIII, особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2,4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частина п`ята статті 74 Закону №580-VIII передбачає, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Порядком №261 передбачено механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відповідно до пункту 2 Порядку №261, витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася.

Згідно з пунктами 4, 5, 8 Порядку №261, витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

Судом встановлено, що відповідач навчався у Львівському державному університеті внутрішніх справ на підставі договору про підготовку фахівця від 19.08.2013 №156-КМ/2013 (далі - Договір).

Відповідно до підпунктів 2.3.1 та 2.3.6 пункту 2.3 Договору, "Особа" зобов`язується виконати у повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня. У разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п.3 цього Договору відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком.

Згідно з пунктом 3.3 Договору, підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку, зокрема, є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ і протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Суд зазначає, що вказана у пункті 3 Договору підстава для відшкодування витрат на підготовку, пов`язаних з утриманням під час навчання, узгоджується із положеннями щодо відшкодування таких витрат, які містилися у Законі N565-XII і Порядку №313, та які містяться у Законі №580-VIII і Порядку №261.

Жодних доказів добровільного відшкодування зазначених витрат відповідач суду не надав.

У сукупності викладеного суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, підстави для стягнення на користь позивача судових витрат у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Львівського державного університету внутрішніх справ (79007, м.Львів, вул.Городоцька, буд.26, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення витрат задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Львівського державного університету внутрішніх справ (79007, м.Львів, вул.Городоцька, буд.26, ) на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, кошти в сумі 30776,14грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням пункту 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повне рішення складено 28 квітня 2020 року.

Суддя Дудар О.М.