Справа № 380/2210/20
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/2210/20
УХВАЛА

з питань залишення позову без розгляду

23 квітня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження заяви представника відповідача про залишення позову без розгляду та представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2019 року №ф-4817-55.

Ухвалою судді від 25.03.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 23.04.2020 року.

Від представника відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України. В обґрунтування заяви посилається на те, що про порушення своїх прав, свобод та інтересів позивач дізналася у січні 2020 року після повідомлення про виконавче провадження №61088631 Яворівським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску від 07.11.2019 року №ф-4817-55, однак з даним позовом звернулася до суду лише 17.03.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку. При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску позивачем не надано. З огляду на наведене, посилаючись на ст.ст.123, 240 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, просить суд залишити позов без розгляду.

Від представника позивача надійшла заява про поновлення пропущеного процесуального строку, в якій посилається на те, що 06.02.2020 року позивачу у межах виконавчого провадження Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) №61088631 було повідомлено про спірну вимогу відповідача. У зв`язку із цим у позивача ускладнився стан здоров`я та, відповідно до приписів лікаря, їй призначено ліжковий режим з 07.02.2020 року по 09.03.2020 року, що значно ускладнило вчасне подання позовної заяви та захист її прав. 24.02.2020 року позивач уклала з адвокатом договір про надання правової допомоги на безоплатних умовах і 17.03.2020 року звернулась до суду. Враховуючи викладене, просить визнати поважними причини пропуску строку, встановленого для подання позовної заяви, та поновити такий строк.

Вирішуючи подані заяви, суд враховує таке.

За правилами ч.ч.1, 2, 3 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

В силу вимог п.4 ч.1 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску має право: оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Згідно з абз.3, 4 ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до абз.9 ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Отже, чинним законодавством України встановлено 10-денний термін, який обраховується з дати надходження вимоги платнику, для оскарження її в судовому порядку.

За правилами ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, що діяла на момент надіслання спірної вимоги), орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка згідно п.1 визначає процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів.

Відповідно до п.4 розділу VI, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

У разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач належним чином виконав обов`язок щодо надіслання вимоги про сплату боргу (недоїмки) позивачу, яка, відповідно до вищевказаних приписів, вважається надісланою 09.01.2020 року.

Верховний Суд у своїй постанові від 14.02.2019 року (справа №805/3881/18-а) висловив правову позицію, згідно якої при визначенні початку перебігу строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналась або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, або бездіяльності).

Між тим, як вказала позивач, лише 06.02.2020 року остання дізналась про наявність спірного рішення.

З 07.02.2020 року по 09.03.2020 року їй, відповідно до приписів лікаря, призначено «ліжковий режим».

24.02.2020 року між позивачем та її представником укладено договір про надання правової допомоги на безоплатних умовах.

В той же час, з даною позовною заявою позивач звернулася до суду 17.03.2020 року, тобто після закінчення строку, установленого законом.

Згідно ч.3 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд враховує, що обов`язковою умовою поновлення судом строків на звернення до адміністративного суду є існування поважної причини (певних обставин або обставини, за яких своєчасне здійснення процесуальної дії було неможливим або утрудненим) пропуску такого строку, факт якої має підтверджуватися належними та допустимими доказами.

Натомість, встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач знала та мала можливість знати про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, в т.ч. вжити своєчасних заходів щодо їх захисту в межах установленого законом України строку звернення до адміністративного суду, але не скористалася такою за відсутності поважних причин.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи пропуск встановленого законом десятиденного строку звернення до суду з цим позовом та відсутність обґрунтованого клопотання для визнання причин пропуску поважними, суд приходить висновку про наявність підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме - про залишення позову без розгляду.

Висновки суду у даній справі узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 13.09.2018 року (справа №802/983/18-а), 31.01.2019 року (справа №802/983/18-а) та 08.08.2019 року (справа №480/106/19).

Керуючись ст.ст.122, 123, 132, 240, 243, 248, 250, 256, 294, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом - відмовити.

Заяву представника відповідача про залишення позову без розгляду - задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2019 року №ф-4817-55 - залишити без розгляду.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.

Оригінал повного тексту судового рішення складено в одному примірнику 24.04.2020 року.