Справа № 826/11751/16
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Чаку Є.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби (правонаступник Київської міської митниці Державної фіскальної служби) на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.11.2019 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Цеппелін Україна ТОВ» до Київської митниці Держмитслужби (правонаступник Київської міської митниці Державної фіскальної служби) про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ з іноземними інвестиціями «Цеппелін Україна ТОВ» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів № 100250005/2016/000007/2 від 11.02.2016, № 100250005/2016/000012/2 від 25.03.2016, № 100250005/2016/000017/2 від 25.04.2016.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.11.2019 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Київська митниця Держмитслужби (правонаступник Київської міської митниці Державної фіскальної служби) звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 29.01.2016 між ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ» (покупець) та компанією «Zeppelin International AG» (продавець, Швейцарія) укладений договір купівлі-продажу запасних частин № 16-ZUK-SP. Відповідно до цього договору та на умовах ним визначених продавець зобов`язується продавати та поставляти, а покупець приймати та оплачувати запасні частини, мастила, оливи, технічні рідини, спеціальні інструменти, обладнання, технічну літературу, рекламні матеріали до екскаваторів, бульдозерів, грейдерів та іншої техніки виробництва CATERPILLAR та CATERPILLAR груп, а також інших марок (запчастини) згідно кількості та цін, зазначених в інвойсах, які є додатком до цього контракту.

Поставка запчастин повинна здійснюватись автомобільним або авіаційним транспортом на умовах: СЕР Київ, або EX WORKS - Грімберген, Бельгія, (Інкотермс-20I0L або EX WORKS - склад уповноваженого дилера запасних частин, вказаних в пункті 1.1 цього договору (Інкотермс-2010) поетапно, окремими партіями, в строки і обсягах узгоджених сторонами згідно умов цього договору з урахуванням навантаження та пакування (пункт 2.1 договору). При поставці автомобільним або авіаційним транспортом на умовах FCA, за узгодженням Сторін, пункт відправки та умови поставки можуть змінюватися, (пункт 2.2).

Відповідно до пункту 2.3 договору умови поставки можуть бути змінені в разі, коли поставка буде здійснюватись не з головного складу в м. Грімберген, Бельгія, а зі складів уповноважених дилерів в містах Ніймеген Нідерланди; Кельн, Гамм, Німеччина; м. Мінербіо, Італія, м. Відень, Австрія, м. Токіо, Японія і т.п. В такому разі умовами поставки вважаються ті, що зазначені в інвойсах. Ціни на запасні частини визначаються за кожною окремою позицією в дійсному інвойсі продавця (пункт 4.3).

Відповідно до пункту 4.6 договору оплата кожної отриманої партії запчастин повинна бути здійснена покупцем в доларах США або Євро протягом 60 календарних днів після дати поставки запчастин за банківськими реквізитами продавця, вказаними в статті 13 цього договору, з відміткою платежу: за обладнання по договору №16-ZUK-SP інвойс №(поточний номер).

Оплата за запчастини може проводиться згідно з виставленими інвойсами виробника, в яких обов`язково повинно бути зазначено, що запчастини були відвантажені продавцю для ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ».

На підставі договору №16-ZUK-SP та інвойсу №1928/2016 від 05.02.2016 ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ» ввезені на митну територію України товари.

11.02.2016 ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ» подано до Митниці ЕМД №100250005/2016/145886, згідно якої надано до митного оформлення товари, зокрема, гусеничний ланцюг арт.UL190К1Р50 - 2шт., Країна виробництва - КR Торговельна марка - «ITR» Виробник - «USCO SрА»; код УКТЗЕД (товар 15).

У вказаній ЕМД №100250005/2016/145886 позивачем вказано митну вартість товару 15 - 72 936,56 грн (2,1167 EUR за 1 кг).

Встановлено, що заявлена позивачем митна вартість включала вартість товару згідно інвойсу №1928/2016 від 05.02.2016 та вартість витрат на транспортування товарів згідно калькуляції транспортних витрат №КМТ-0000043 від 10.02.2016 до місця ввезення на митну територію України (умови поставки згідно договору FCA ІТ Модена).

Разом із ЕМД №100250005/2016/145886 декларант позивача подав митниці: зовнішньоекономічний контракт №16-ZUK-SP від 29.01.2016; інвойси №1928/2016 та №1930/2016 від 05.02.2016; калькуляцію транспортних витрат № КМТ-0000043 від 10.02.2016; договір про перевезення (експедицію) № Z-2010-26 від 01.01.2010; договір про перевезення (експедицію) №КАТ 006/2014 від 01.01.2013; заявку-договір на перевезення №0402-2 від 04.02.2016; прайс-лист відправника Б/н від 10.02.2016; копію декларації країни відправлення №MRN 16ITQTC1Т0006089Е6 від 05.02.2016; сертифікати про походження товару №Т/0880293, №Т/0880295 від 09.02.2016; CMR №32892 від 09.02.2016.

На підставі договору №16-ZUK-SP та інвойсів №4563/2016 від 17.03.2016, №4565/2016 від 17.03.2016 ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ» ввезені на митну територію України товари.

25.03.2016 ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ» подано до митниці ЕМД №100250005/2016/147152, згідно якої надано до митного оформлення товари, зокрема:

- гусеничний башмак арт. UV203К5М610 - 10 шт. Країна виробництва - ІТ, Торговельна марка «ITR» Виробник - «USCO SрА»; код УКТЗЕД (товар 21);

- гусеничний ланцюг арт.UL154К4Р38 - 2 шт., Країна виробництва - КR Торговельна марка - «ITR» Виробник - «USCO SрА»; код УКТЗЕД (товар 22).

У вказаній ЕМД №100250005/2016/147152 позивачем вказано митну вартість товару 21 - 8 207,57 грн (1,6988 EUR за 1 кг), товару 22 - 176 001,94 грн (1,84 EUR за 1 кг).

Встановлено, що заявлена позивачем митна вартість включала вартість товару згідно інвойсів №4563/2016 від 17.03.2016, №4565/2016 від 17.03.2016 та вартість витрат на транспортування товарів згідно калькуляції транспортних витрат № КМТ-0000113 від 24.03.2016 до місця ввезення на митну територію України (умови поставки згідно договору FCA ІТ Модена).

Разом із ЕМД №100250005/2016/147152 декларант позивача подав Митниці: зовнішньоекономічний контракт №16-ZUK-SP від 29.01.2016; інвойси Інвойси №4563/2016, №4564/2016, №4565/2016, №4566/2016 від 17.03.2016; калькуляцію транспортних витрат №КМТ-0000113 від 24.03.2016; договір про перевезення (експедицію) №Z-2010-26 від 01.01.2010; договір про перевезення (експедицію) №КАТ 021/2014 від 03.03.2014; заявку-договір на перевезення №1603 від 16.03.2016; прайс-лист відправника Б/н від 24.03.2016; копію декларації країни відправлення №MRN 16ITQTC1Т015711Е0 від 17.03.2016; сертифікати про походження товару №U/0257752, №U/257753, №U/0257754, №U/0257755 від 21.03.2016; CMR №32998 від 21.03.2016.

На підставі договору №16-ZUK-SP та інвойсів №6908/2016 від 21.04.2016, №6909/2016 від 21.04.2016 ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ» ввезені на митну територію України товари.

25.04.2016 ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ» подано до Митниці ЕМД №100250005/2016/148122, згідно якої надано до митного оформлення товари, зокрема:

- гусеничний опорний каток арт.UG297С0Н - 8 шт., гусеничний підтримуючий ролик арт.UF297С0Н - 2 шт., направляюче колесо ходове з вилкою арт. UХ133С0F - 4шт.; Країна виробництва - СN; Торговельна марка - «ITR»; код УКТЗЕД (товар 16);

- гусеничний башмак арт.UV202С5М560G - 2 шт.; Країна виробництва - ІТ; Торговельна марка - «ITR»; Виробник - «USCO SрА»; код УКТЗЕД (товар 17);

- гусеничний ланцюг в зборі арт.UA260С9D4 4610 - 2шт., арт.UL260С9D44 - 2шт.; Країна виробництва - КR Торговельна марка - «ITR»; Виробник - «USCO SрА»; код УКТЗЕД (товар 18).

У вказаній ЕМД №100250005/2016/148122 позивачем вказано митну вартість товару 16 - 301 815, 31 грн (2,7752 EUR за 1 кг), товару 17 - 1 418,35 грн (1,4615 EUR за 1 кг), товару 18 - 892 442,55 грн (2,599 EUR за 1 кг).

Як було встановлено судом першої інстанції, заявлена позивачем митна вартість включала вартість товару згідно інвойсів № 6908/2016 від 21.04.2016, №6909/2016 від 21.04.2016 та вартість витрат на транспортування товарів згідно калькуляції транспортних витрат №КМТ-0000184 від 25.04.2016 до місця ввезення на митну територію України (умови поставки згідно договору FCA ІТ Модена).

Разом із ЕМД №100250005/2016/148122 декларант позивача подав митниці: зовнішньоекономічний контракт №16-ZUK-SP від 29.01.2016; інвойси №6908/2016, №6909/2016, №6910/2016, №6911/2016 від 21.04.2016; калькуляцію транспортних витрат №КМТ-0000184 від 25.04.2016; договір про перевезення (експедицію) №Z-2010-26 від 01.01.2010; договір про перевезення (експедицію) №КАТ 02/04/2015 від 02.04.2015; договір про перевезення №L-600 від 01.04.2015; заявку-договір на перевезення №1904-2 від 19.04.2016; копію декларації країни відправлення №MRN 16ITQTC1Т0023962Е1 від 21.04.2016; CMR №543589 від 21.04.2016.

Отримавши вказані ЕМД відповідач направив декларанту позивача електронні повідомлення із запитами від 11.02.2016 16:17, від 25.03.2016 15:50, від 25.04.2016 15:20 про необхідність подання додаткових документів на підтвердження митної вартості у зв`язку з тим, що заявлено неповні відомості про митну вартість. Вказані запити є аналогічними за змістом

. Відповідач в кожному із запитів зазначає, що «подані для здійснення митного контролю документи, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зокрема, відповідно до пункту 2.5 зовнішньоекономічного договору від 29.01.2016 №16-ZUK-SP продавець ZEPPELIN INTERNATIONAL AG повинен направити покупцеві ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ» повідомлення про готовність до відвантаження, яке повинно містити, серед іншого, такі обов`язкові відомості: - найменування вагу і номери запчастин; - ціну по кожній окремій позиції; та відповідно до пункту 2.6 після отримання такого повідомлення покупець зобов`язаний негайно підтвердити продавцю про прийняття поставки. Однак, до митного оформлення подано інвойс від виробника товару USCO SpA від 05.02.2016 №1928/2016».

Також, відповідачем зазначено, що згідно наданої до митного оформлення ДМВ між продавцем товарів та покупцем існує взаємозалежність, а тому у митного органу є підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Враховуючи наведені обставини відповідач зобов`язав позивача надати:

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- виписку з бухгалтерської документації;

- ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

- виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

- довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

- розрахунок ціни (калькуляцію).

У відповідь на кожен із вказаних запитів декларант-позивач звертався до митниці із заявами в яких вказав, що всі документи, що підтверджують заявлену у ЕМД №100250005/2016/145886 від 11.02.2016, №100250005/2016/147152 від 25.03.2016 та №100250005/2016/148122 від 25.04.2016 митну вартість товарів, були надані із вказаними митними деклараціями, надати додаткові документи немає можливості. Також, зазначено, що в переліку запитуваних документів наявні документи, які вже були надані разом із ЕМД №100250005/2016/145886 від 11.02.2016, №100250005/2016/147152 від 25.03.2016 та №100250005/2016/148122 від 25.04.2016.

11.02.2016 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару №100250005/2016/000007/2, яким скориговано митну вартість товару 15 - 3,422 EUR за 1 кг.

Згідно вказаного рішення «митна вартість визначена за методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів з урахуванням вимог статті 60 Митного кодексу України та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органом доходів і зборів митних вартостях. МД від 03.11.2015 №10250005/2015/115853. Попередні методи не застосовані: метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються - відповідно до вимог частини другої статті 58 Митного кодексу України; метод за ціною угоди щодо ідентичних товарів не був використаний у зв`язку з відсутністю інформації у органу доходів і зборів та декларанта щодо вартості угоди з ідентичними товарами».

25.03.2016 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару №100250005/2016/000012/2, яким скориговано митну вартість товару 21 - 3,8522 EUR за 1 кг, товару 22 - 3,422 EUR за 1 кг.

Згідно вказаного рішення «митна вартість визначена за методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів з урахуванням вимог статті 60 Митного кодексу України та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органом доходів і зборів митних вартостях. МД від 17.11.2015 №10250005/2015/116318, від 03.11.2015 №10250005/2015/115583. Попередні методи не застосовані: метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються - відповідно до вимог частини другої статті 58 Митного кодексу України; метод за ціною угоди щодо ідентичних товарів не був використаний у зв`язку з відсутністю інформації у органу доходів і зборів та декларанта щодо вартості угоди з ідентичними товарами».

25.04.2016 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару №100250005/2016/000017/2, яким скориговано митну вартість товару 16 - 3,81 EUR за 1 кг, товару 17 - 3,85 EUR за 1 кг, товару 18 - 3,42 EUR за 1 кг.

Згідно вказаного рішення «митна вартість визначена за методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів з урахуванням вимог статті 60 Митного кодексу України та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органом доходів і зборів митних вартостях. МД від 17.11.2015 №10250005/2015/116318, від 03.11.2015 №10250005/2015/115583, від 11.02.205/2016/145901. Попередні методи не застосовані: метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються - відповідно до вимог частини другої статті 58 Митного кодексу України; метод за ціною угоди щодо ідентичних товарів не був використаний у зв`язку з відсутністю інформації у органу доходів і зборів та декларанта щодо вартості угоди з ідентичними товарами».

З метою випуску товару у вільний обіг позивач врахував митну вартість визначену митницею та подав скориговані ЕМД №100250005/2016/145901 від 11.02.2016, №100250005/2016/147169 від 25.03.2016, №100250005/2016/148132 від 25.04.2016, згідно яких додатково сплатив до бюджету митні платежі в загальному розмірі 157 072, 35 грн., в тому числі ввізне мито у сумі 30 206,21 грн. та податок на додану вартість у сумі 126 866,14 грн.

Позивач звертався до митниці із заявами № 4988 від 29.02.2016, № 5109 від 12.05.2016, № 5155 від 08.06.2016, в яких просив визнати заявлену ним митну вартість товару, скасувати зазначені рішення про коригування митної вартості товару та повернути на рахунок ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ» фінансову гарантію як зайво сплачені митні платежі. До заяви позивач додав додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості у ЕМД №100250005/2016/145886 від 11.02.2016, №100250005/2016/147152 від 25.03.2016 та №100250005/2016/148122 від 25.04.2016, зокрема:

- до заяви №4988 від 29.02.2016 додано звіт № 29 від 25.02.2016 про оцінку вартості товару та повторно надано документі, які надавались під час митного оформлення товару;

- до заяви № 109 від 12.05.2016 додано повідомлення про готовність до відвантаження та прийняття поставки б/н від 15.03.2016 відповідно до умов договору, детальну виписку з банківського рахунку по оплаті б/н від 18.04.2016, звіт №85 від 28.04.2016 про оцінку вартості товару та повторно всі документи, які були надані під час митного оформлення;

- до заяви №5155 від 08.06.2016 додано повідомлення про готовність до відвантаження та прийняття поставки б/н від 19.04.16, детальну виписку з банківського рахунку по оплаті б/н від 05.05.2016, прайс-лист б/н від 25.04.2016, звіт №101 від 30.05.2016 про оцінку вартості товару та повторно всі документи, які були надані позивачем під час митного оформлення.

Однак, відповідач листами №1698/10/26-70-25-02 від 10.03.2016, №3444/10/26-70-19-01 від 19.05.2016, №4105/10/26-70-19-01 від 15.06.2016 відмовив у застосуванні митної вартості, заявленої декларантом, та зазначив підставою для відмови те, що документи подані до митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Позивач вважає, що відмова митниці у митному оформленні товару, виходячи із митної вартості вказаної у ЕМД №100250005/2016/145886 від 11.02.2016, №100250005/2016/147152 від 25.03.2016 та №100250005/2016/148122 від 25.04.2016, та подальше коригування його вартості за допомогою резервного методу носять протиправний характер та призвело до надмірної сплати позивачем митних платежів, оскільки позивачем було надано всі необхідні документи для визначення ціни за основним методом, у зв`язку із цим позивач звернувся до суду першої інстанції із даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивачем надані всі необхідні документи для визначення митної вартості товарів для їх митного оформлення, а митним органом, як суб`єктом владних повноважень, не надано доказів щодо правомірності дій при витребувані додаткових документів та винесені оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах стала підставою для коригування заявленої митної вартості ввезених товарів за резервним методом, оскільки надані позивачем документи не підтверджували задекларовану митну вартість товару.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулювання економічних, організаційних, правових, кадрових та соціальних аспектів діяльності митної служби України визначає Митний кодекс України.

Статтею 49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 51 Митного кодексу України регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно частини 1 та 2 якої митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 Митного кодексу України).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частина друга статті 52 Митного кодексу України).

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті....;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню:

1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання;

2) витрати на транспортування після ввезення;

3) податки, які справляються в Україні.

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Стаття 57 Митного кодексу України регулює методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, а саме:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

За приписами частин п`ятої-восьмої статті 57 Митного кодексу України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Відповідно до статті 60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Згідно статті 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Системний аналіз наведених вище норм Митного кодексу України дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, відповідачем митна вартість товарів визначалась шляхом послідовного використання методів та застосовано резервний метод визначення митної вартості товару, оскільки на думку митного органу неможливо було застосувати інші методи.

Стверджуючи про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості відповідач у рішеннях про коригування митної вартості товарів №100250005/2016/000007/2 від 11.02.2016, №100250005/2016/000012/2 від 25.03.2016, №100250005/2016/000017/2 від 25.04.2016 зазначив, що:

- подані для здійснення митного контролю документи, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так, відповідно до пункту 2.5 зовнішньоекономічного договору від 29.01.2016 №16-ZUK-SP продавець ZEPPELIN INTERNATIONAL AG повинен направити покупцеві ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ» повідомлення про готовність до відвантаження, яке повинно містити, серед іншого, такі обов`язкові відомості: - найменування вагу і номери запчастин; - ціну по кожній окремій позиції; та відповідно до пункту 2.6 після отримання такого повідомлення покупець зобов`язаний негайно підтвердити продавцю про прийняття поставки. Однак, до митного оформлення подано інвойс від виробника товару USCO SpA від 05.02.2016 №1928/2016;

- згідно наданої до митного оформлення ДМВ між продавцем товарів та покупцем існує взаємозалежність, а тому у митного органу є підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок вплинув на заявлену декларантом митну вартість;

- у органу доходів і зборів наявна інформація щодо числових значень складових митної вартості та інших умов, що могли вплинути на ціну товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

- на письмову вимогу органу доходів із борів декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Водночас, вказані висновки митного органу є безпідставними, оскільки як було зазначено вище позивачем надано документальне підтвердження та відповідні обґрунтування щодо можливості застосування основного методу визначення митної вартості товару.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Неподання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумніву достовірності наданої інформації.

Колегія суддів зазначає, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

При цьому, митницею не обґрунтовано яким чином вказані повідомлення про готовність до відвантаження та інвойс виробника товару USCO SpA від 05.02.2016 №1928/2016 викликають сумніви у заявленій позивачем митній вартості товару. До того ж, в кожному рішенні про коригування митної вартості, які стосуються різних поставок відповідач зазначає інвойс виробника товару USCO SpA від 05.02.2016 №1928/2016, що свідчить про формальний підхід відповідача до складення оскаржуваних рішень.

Більш того, до зазначених вище заяв № 5109 від 12.05.2016 та №5155 від 08.06.2016 позивачем додано повідомлення про готовність до відвантаження та прийняття поставки б/н від 15.03.2016 та від 19.04.2016, які містять найменування, вагу і номери запчастин, ціну по кожній окремій позиції, а також підтвердження замовлень і готовність забрати вантаж згідно списку.

Крім того, як вірно було зазначено судом першої інстанції, для висновку про наявність розбіжностей між документами, поданими на підтвердження митної вартості товарів, необхідно правильно встановити зміст цих документів як доказів у митній справі.

Так, відповідно до пункту 4.6 договору №16-ZUK-SP від 29.01.2016 оплата за запчастини може проводитись згідно виставленими інвойсами виробника, в яких обов`язково повинно бути зазначено, що запчастини були відвантажені продавцю для ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ». Тобто, ціна товару не обов`язково має бути зазначена у інвойсах продавця.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

За приписами частин дванадцятої-п`ятнадцятої статті 58 Митного кодексу України той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

У разі відсутності обґрунтувань з боку митного органу необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Посилання апелянта на те, що декларантом не подано підтверджуючих документів, що взаємозв`язок ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ» та Компанії «Zeppelin International AG» (Швейцарія) не вплинув на ціну товару, колегія суддів не бере до уваги, оскільки подання декларантом таких документів можливе лише під час надання відповіді на письмові обґрунтування митного органу, що такий вплив мав місце. Водночас, митним органом не надано жодних обґрунтувань, в тому числі й письмових, щодо наявності впливу взаємозв`язку ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ» та Компанії «Zeppelin International AG» (Швейцарія) на ціну оцінюваних товарів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що взаємозв`язок ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ» та Компанії «Zeppelin International AG» (Швейцарія) не вплинули на митну вартість товарів, визначених позивачем у ЕМД №100270005/2016/148364.

Відповідно до пункту 4.6 договору №16-ZUK-SP від 29.01.2016 термін сплати складає 60 календарних днів після дати поставки товару, а тому на час подання ЕМД №100270005/2016/148364 у позивача були відсутні банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. При цьому, позивачем в подальшому було надано детальні виписки з банку, згідно яких оплата товару проведена за ціною згідно ЕМД №100250005/2016/145886 від 11.02.2016, №100250005/2016/147152 від 25.03.2016 та №100250005/2016/148122 від 25.04.2016.

У листах № 3444/10/26-70-19-01 від 19.05.2016, №4105/10/26-70-19-01 від 15.06.2016 митниця також зазначає, що виписки по банківському рахунку від 18.04.2016 не містять відміток банка, оскільки не є платіжним або бухгалтерським документом.

Однак, колегія суддів зауважує, що Київська митниця не навела жодних доказів щодо невідповідності цін згідно вказаних виписок цінам, які зазначені у ЕМД.

Крім того, у листах №3444/10/26-70-19-01 від 19.05.2016, №4105/10/26-70-19-01 від 15.06.2016 митниця також зазначає, що:

- надані позивачем копії декларацій країни відправлення №MRN 16ITQTC1Т015711Е0 від 17.03.2016 та №MRN 16ITQTC1Т0023962Е1 від 21.04.2016 є додатковими за типом митного оформлення та не розкривають остаточну вартість експортованого товару;

- прайс-листів б/н від 24.03.2016 та 25.04.2016 виробника товару «USCO SpA» видані виключно для цілей митного оформлення на українській митниці та посилаються на конкретні інвойси, отже не є звичайною пропозицією незалежним покупцям та не відповідають визначенню «дійсної вартості» у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі;

- декларантом не надано виписку з бухгалтерської документації, яка повинна в обов`язковому порядку розкривати формування цін продажу оцінюваних товарів на території України з врахуванням сум прибутку, прямих та непрямих витрат, пов`язаних з імпортом, зберіганням та реалізацією оцінюваного товару.

Щодо висновків митниці про неврахування прайс-листів б/н від 24.03.2016 та 25.04.2016 виробника товару «USCO SpA» колегія суддів зазначає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять: умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Тобто, ціна договору та наявність знижок за умови погодження сторонами здійснюється ними шляхом укладання певного договору. При цьому, сторони вільні у визначенні умов договору, у зв`язку з чим у даному випадку відсутні обставини надання контрагентом спеціальних цін позивачу.

Як зазначає Верховний Суд в постанові від 22.05.2018 у справі №826/3104/16 зниження продавцем товару його вартості не знаходиться в причинному зв`язку з коригуванням митної вартості до тих пір, поки митний орган не доведе, що ціна проданого товару, фактично, всупереч зміненим умовам контракту, залишилась незміною.

Щодо доводів апелянта стосовно декларацій країни відправлення №MRN 16ITQTC1Т015711Е0 від 17.03.2016 та №MRN 16ITQTC1Т0023962Е1 від 21.04.2016 та відсутності виписок з бухгалтерської документації, колегія суддів зазначає, що митниця не обґрунтовує, яким чином та в якій частині недоліки щодо форми вказаних декларації та відсутність виписок з бухгалтерської документації свідчать про невідповідність заявленої позивачем митної вартості.

Також, як вірно було зазначено судом першої інстанції, відповідно до умов поставки FCA страхування товару імпортером не здійснювалося, а тому позивач не міг подати страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. При цьому, у зв`язку із відсутністю позивач також не надав інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (позивач надавав пояснення відповідачу з цього приводу).

Крім того, як вірно було встановлено судом першої інстанції, при розгляді заяв позивача щодо перегляду рішення про коригування митної вартості відповідачем безпідставно не враховано звіти про оцінку вартості товару, які підтверджують митну вартість зазначену в ЕМД №100250005/2016/145886 від 11.02.2016, №100250005/2016/147152 від 25.03.2016 та №100250005/2016/148122 від 25.04.2016, з огляду на наступне.

Київська митниця зазначає, що при обранні порівняльного методу експертом не враховані характеристики, передбачені статтями 59 та 60 Кодексу, а саме наявність торгівельної марки, країни походження, виробник, а також чинники, які впливають на визначення вартості товару, такі як умови поставки, умови оплати, маршрут транспортування, тощо. Так, наприклад, один з аналогів, обраний для проведення порівняльного підходу, продається на умовах передплати, тоді як оцінюваний товар на умовах відтермінування платежу на 60 днів, що вплине на збільшення вартості товару, оскільки при передплаті за товар, ціни можуть бути суттєво нижчими.

Однак, з огляду на відсутність обґрунтованих підстав зі сторони митниці, колегія суддів вважає, що відтермінування платежу на 60 днів безумовно не вплине на збільшення вартості товару.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідач не володіє достатніми практичними знаннями оціночної діяльності, а тому його зауваження про якість написання звітів про незалежну оцінку майна, а так само його результатів є неправомочними. Для таких цілей існує процедура рецензування, яка здійснюється компетентним органом відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність». Згідно статті 13 цього Закону рецензування звіту про оцінку майна може виконувати оцінювач, який має не менше, ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України.

Щодо неподання позивачем інших документів запитаних відповідачем колегія суддів зазначає, що митницею не обґрунтовано яким чином вказані документи дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Водночас, враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що надані позивачем до митного оформлення документи, в тому числі й додатково надані, містять достатні відомості на підтвердження заявленої позивачем митної вартості товарів, у зв`язку із чим, висновок відповідача про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості товарів для визначення митної вартості товарів ввезених позивачем згідно ЕМД №100250005/2016/145886 від 11.02.2016, №100250005/2016/147152 від 25.03.2016 та №100250005/2016/148122 від 25.04.2016 є протиправним.

При цьому, посилання апелянта на обставини та факти, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення на момент його прийняття, колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі відомості не були зазначені серед покладених в основу рішення.

В той же час, інші аргументи апеляційної скарги відповідача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Також, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, та те, що позивачем надані всі документи, що підтверджують заявлену ним митну вартість товару, а відповідачем не доведено протилежного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Київської міської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів №100250005/2016/000007/2 від 11.02.2016, №100250005/2016/000012/2 від 25.03.2016, №100250005/2016/000017/2 від 25.04.2016 є протиправними та підлягають скасуванню.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби (правонаступник Київської міської митниці Державної фіскальної служби) залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.11.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Чаку Є.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 10.03.2020.