Справа № 420/1408/20
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1408/20
УХВАЛА

27 квітня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши заяву представника позивача за вхід. № 16758/20 від 27.04.2020 року про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 10.03.2020 року відкрито провадження по справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Старокозацька сільська рада в якому позивач просить:

- визнати протиправним і скасувати припис про усунення порушень №ОД1338/1281/АВ/П від 20 грудня 2019 року, складений інспектором праці Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області;

- визнати протиправною і скасувати постанову Старокозацької сільської ради Білгород - Дністровського району від 17 січня 2020 року за № ОД1338/1281/АВ/П-ВП/ТД-ФС про накладання штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 125190,00 грн.

27.04.2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просить суд забезпечити позов шляхом:

- зупинення дії постанови Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району від 17.01.2020 року № ОД1338/1281/АВ/П-ВП/ТД-ФС про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 125190,00 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі;

- зупинення дії - припису про усунення порушень №ОД1338/1281/АВ/П від 20 грудня 2019 року, складений інспектором праці Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Заява обґрунтована наступним:

Старокозацька сільська рада звернулась з постановою про накладання штрафу до Білгород - Дністровського міськрайонного ВДВС Південного межрігіонального управління юстиції м. Одеса.

18.03.2020 року Білгород - Дністровським міськрайонним ВДВС Південного межрігіонального управління юстиції м. Одеса було відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови від 17.01.2020 року № ОД1338/1281/АВ/П-ВП/ТД-ФС про накладання штрафу.

Вважаю, що невжиття заходів про забезпечення позову може істотно ускладнити

ефективний захист моїх прав та інтересів, за захистом яких я звернувся до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадження якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи зазначену норму КАС України, суд дійшов до висновку про можливість розгляду клопотання про забезпечення позову без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У ч. 2 ст.151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених норм слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Разом з тим, із поданої заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не вбачається, а заявником, у поданій заяві лише вказано на протиправність дій відповідача та його рішення, не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності дії суб`єкта владних повноважень, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Частиною 1, 3 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про забезпечення позову подається у письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, у тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Таким чином, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема у тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивачів (заявників).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише у разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивачів.

Отже, першою умовою є припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення.

Згідно правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №826/13306/18 (постанова від 06.02.2019 року):

« 1. рішення суду за такими позовами не потребують виконання. Тому у справі за таким позовом не може бути ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду;

2. предметом судового розгляду не є законність ймовірних наслідків невиконання припис, позаяк суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

3. твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Тому у справі за таким позовом не може бути ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду. Отже і заходів забезпечення позову вони не потребують».

У спірних правовідносинах позивач просить:

- визнати протиправним і скасувати припис про усунення порушень №ОД1338/1281/АВ/П від 20 грудня 2019 року, складений інспектором праці Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського р-ну Одеської області;

- визнати протиправною і скасувати постанову Старокозацької сільської ради Білгород - Дністровського району від 17 січня 2020 року за № ОД1338/1281/АВ/П-ВП/ТД-ФС про накладання штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 125190,00 грн.

Вирішення даної позовної вимоги полягає у констатації правомірності чи протиправності Постанови і позбавлення її правових наслідків шляхом скасування.

Тому, у справі за таким позовом не може бути ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду. Отже і заходів забезпечення позову вони не потребують.

Другою умовою забезпечення позову є що невжиття таких заходів може в майбутньому привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

«Натомість предметом судового розгляду у справі є правомірність Постанови, а не законність ймовірних наслідків її невиконання. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

У заяві про забезпечення позову не йдеться про ефективний захист порушених прав, за захистом яких позивач звернувся до суду. З огляду на це відсутні підстави забезпечення позову, передбачені у п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України». До такого висновку дійшов Верховний Суд у вказаній вище постанові.

З огляду на це відсутні підстави забезпечення позову, передбачені у п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України.

Заявником у заяві не доведено існування жодної з обставин, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акта - про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 125190,00 грн. - до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Крім того, суддя звертає увагу, що у даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як «наявність очевидних ознак протиправності дій відповідача» у спірних правовідносинах може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності, як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Суд не приймає доводи заявника, оскільки останні стосуються питання обґрунтованості заявлених позовних вимог і є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішуються ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Отже, суддя відзначає, що забезпечуючи такий позов шляхом зупинення дії індивідуального акта - про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 125190,00 грн. - до набрання законної сили судовим рішенням, і якому ще не надано офіційну правову оцінку в межах оскарження та без застосування принципів адміністративного судочинства, зокрема, таких як гласності і відкритості, змагальності тощо, суд фактично ухвалює рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Отже, суддя не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Щодо зупинення дії припису про усунення порушень №ОД1338/1281/АВ/П від 20 грудня 2019 року, слід зазначити наступне.

Вказаний припис містить строк усунення порушень в термін до 25 січня 2020 року.

Пунктом 26 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю № 823 (затвердженого Постановою КМУ від 21.08.2019 року) встановлено, що Припис може бути оскаржений відповідно у десятиденний строк з дати отримання до керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці.

У разі незгоди з рішенням керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці таке рішення може бути оскаржене до Голови або заступника Голови Держпраці.

Подання в установлений строк скарги тимчасово припиняє виконання припису або вимоги інспектора праці.

Скарга розглядається у 30-денний строк після дня її надходження, якщо інше не встановлено законом.

На час розгляду скарги рішенням керівника або заступника органу контролю проведення інспекційного відвідування зупиняється.

За результатами розгляду скарг приписи, вимоги інспектора праці можуть бути скасовані повністю або в окремій частині.

Заявник не надав інформації щодо використання визначеної Порядком можливості на оскарження Припису.

Строк виконання Припису сплинув 25 січня 2020 року, із заявою про забезпечення позову заявник звернувся 27.04.2020 року, після відкриття ВП 61543141.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 9, 150, 151, 154, 243, 248, 256, 295, 297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивача за вхід. № 16758/20 від 27.04.2020 року про забезпечення позову.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена.

Приписами ч. 2 ст. 256 КАС України встановлено, що ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.