Справа № 219/3323/20
Суддя: Шевченко Л. В.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/3323/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Шевченко Л.В., за участю секретаря Брагіної М.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти з батальйону УПП в Луганській області ДПП капрала поліції Сурінова Івана Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

10.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського взводу № 1 роти з батальйону УПП в Луганській області ДПП капрала поліції Сурінова Івана Юрійовича, у якій просить скасувати постанову серії ДП18 № 678307 від 19.01.2020 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП в сумі 425,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19.01.2020 року поліцейським взводу № 1 роти з батальйону УПП в Луганській області ДПП капрала поліції Суріновим І.Ю. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. ніби - то за те, що він 19.01.2020 приблизно в 08 год. 50 хв., по пр. Перемоги в м. Лисичанськ Луганської області, керуючи автомобілем марки «ТОYОТА САМRY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при повороті на вул. Першотравневу, на подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, а саме лівого напрямку руху, чим порушив п.9.2.б ПДР України - водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Вказує, що співробітник поліції запропонував йому надати водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також страховий поліс. Ці вимоги ним були виконані, не зважаючи на те, що зупинка його транспортного засобу була без підставною, так як ніяких порушень ПДР України він не скоював, і про це він заявив співробітнику поліції. Крім цього, він потребував доказів, скоєння ним адміністративного правопорушення, на що поліцейський йому відмовив, вказавши, що на це в нього на місці зупинки не має технічної можливості. На його прохання надати йому можливість викликати адвоката на місце зупинки, співробітник поліції відповів категоричною відмовою, пояснивши, що таке право при необхідності, в нього буде в суді. Після перевірки його документів, співробітник поліції, пояснив, що він може рухатися далі. На місці зупинки жодних постанов відносно нього складено не було, з жодними доказами, постановами та іншим матеріалами, йому не було запропоновано ознайомлюватись та ставити свої підписи, так як він зрозумів, що ніяких доказів його провини у співробітників поліції не було, тому як він п.9.2.б. ПДР України не порушував.

01.04.2020 року йому зателефонували з Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, і пояснили, що відносно нього відкрите виконавче провадження, про стягнення штрафу у розмірі 850 гривень, так як на нього була складена постанова від 19.01.2020 року серії ДП18 № 678307. Він відповів, що ні про яку постанову йому не відомо, і йому запропонували в разі необхідності, прибути 02.04.2020 року (в прийомний день) до Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та ознайомитись з цим провадження. 02.04.2020 року ознайомившись з цим провадженням, тільки тоді йому стало відомо, тобто саме 02.04.2020 року, що 19.01.2020 року при вищевказаних ним обставинах на нього було складено постанову, чим були порушенні його законні права на її оскарження, передбачені ст. 289 КУпАП. Крім, то взагалі була порушена процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання 27.04.2020 року не з`явився, разом з тим подав до суду заяву (вх. № ЕП 2896) в якій зазначив, що просить суд розглянути заяву без його участі, з рішенням суду згоден, на позовній заяві не наполягає.

Відповідач - поліцейський взводу № 1 роти з батальйону УПП в Луганській області ДПП капрала поліції Сурінов І.Ю. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав суду клопотання, у якому просив розглянути справу без його участі, проти позову заперечував. Відзив на адміністративний позов у встановлений судом строк не надав, надіслав суду відеоматеріали, якими, на його думку, зафіксовано момент адміністративного правопорушення.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою учасників справи 27.04.2020 року, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 678307 від 19.01.2020 на позивача накладено штраф у розмірі 425,00 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається зі змісту постанови, 19 січня 2020 року о 08.50 год. по пр. Перемоги в м. Лисичанськ Луганської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ТОYОТА САМRY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при повороті на вул. Першотравневу, на подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, а саме лівого напрямку руху, чим порушив п.9.2.б ПДР України - водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. У вказаній постанові інспектором зазначено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності від підпису відмовилась. Також в постанові зазначено, що до постанови додається відеозапис з body-камери (нагрудного відеореєстратора), а також те, що копію постанови ОСОБА_1 надіслано рекомендованим листом вих. № 820/41/88-01/38/2020 від 20.01.2020.

Позивачем до позовної заяви додано заяву заступника начальника УПП в Луганській області, яка направлена 24.02.2020 року на адресу Бахмутського МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області, якою він просить прийняти до виконання постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 678307 від 19.01.2020 року про стягнення з гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає АДРЕСА_1 , не працює, на користь держави у розмірі 850 грн. (а.с.9).

04.03.2020 року старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайоннного відділу державної виконавчої служби Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Моргуль В.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61451213 про стягнення штрафу в розмірі 850 грн. з ОСОБА_1 (а.с.7). Крім того, 30.03.2020 року постановою старшого державного виконавця Бахмутського міськрайоннного відділу державної виконавчої служби Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Моргуль В.С. накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За приписами ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП передбачено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, зокрема ст. 121-126 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Згідно рішення Конституційного Суду у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 року Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Позивач, посилаючись на вищевказані норми Кодексу та Рішення, вважає, що відповідачем порушено порядок винесення постанови та накладення стягнення.

Суд зазначає, що адміністративно-територіальна одиниця це область, район, місто, район у місті, селище, село (Закон України «Про місцеве самоврядування).

Адміністративно-територіальна одиниця - це компактна частина єдиної території України, що є просторовою основою для організації і діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування (Рішенні Конституційного Суду № 11-рп/2001 від 13.07.2001 року).

Як вбачається з матеріалів справи, поліцейський взводу № 1 роти з батальйону УПП в Луганській області ДПП капрал поліції Сурінов Іван Юрійович згідно ст.80 Закону України «Про Національну поліцію» є уповноваженим працівником Управління патрульної поліції у Луганській області і має спеціальне звання «капрал поліції», а тому має повноваження розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені частиною другою ст. 122 КУпАП, які вчиняються на території Луганської області.

При цьому, положення КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення та на які посилається позивач (зокрема статей 268), на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

У подібних правовідносинах таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №607/5933/16-а.

Таким чином, можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Абзацом 4 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є фото чи відеозапис.

Відповідно до КУпАП, Закону України "Про Національну поліцію", з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395 затверджено "Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" (далі - Інструкція).

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (далі Інструкція № 1395).

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі вищенаведених норм законодавства, суд приходить до висновку про те, що відповідач, правомірно застосовуючи скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен був винести постанову за наслідками розгляду справи, виконати вимоги та дотриматись гарантій, які закріплені КУпАП, зібрати належні докази вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, виявлене правопорушення має бути зафіксовано у будь-який спосіб передбачений статтею 251 КУпАП, зокрема фото- або відеозаписом. Відсутність фото чи відеозапису або будь-якого іншого доказу не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Судом переглянуто відео з відеореєстратора та встановлено, що дійсно рухаючись на автомобілі марки «ТОYОТА САМRY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при повороті на вул. Першотравневу, водій на подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, а саме лівого напрямку руху. Крім того, покажчик повороту, водієм не було вімкнено ще двічі. При зупинці автомобіля, поліцейський представився, та повідомив водія який саме пункт ПДР України та стаття КУпАП ним було порушено, а також повідомив водія про те, що ведеться відеозйомка. На вимогу працівника поліції, водій надав документи, зазначивши, що він нічого не порушував. Патрульний роз`яснив позивачу його право ознайомитися з матеріалами справи, упевнитися на відео у факті вчинення водієм правопорушення, на що водій відповів, щоб вони його показали в суді, та відмовився його переглядати, а також запевняв, що ПДР ним порушені не були, та в його автомобілі були вімкнені покажчики повороту. Порушення підтверджується відеозаписом з реєстраторів боді камери DSJ-Х300144_ВВ0144, DSJ-Х300164_ВВ0164. Також, судом встановлено, що перед розглядом справи патрульний, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснив права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП. Позивач відмовився від отримання постанови. . Поліцейський йому повідомив, що постанову він отримає по пошті.

На запит суду відповідачем у справі - поліцейським взводу № 1 роти з батальйону УПП в Луганській області ДПП капралом поліції Суріновим І.Ю. на адресу суду направлено копію списку № 71 про відправлення згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, а саме постанови, яка була направлена 21.01.2020 року на адресу позивача Коліно Р.В. На підтвердження відправки вказаної постанови, також надано квитанцію ПАТ «Укрпошта». З реєстру відправлених рекомендованих листів вбачається, що постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 КУпАП позивачем отримано не було. Викладене дає підстави зробити висновок, що позивач ОСОБА_1 не був обізнаний про існування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення та не був обізнаний щодо реквізитів, на які необхідно було сплатити штраф, а дізнався лише про її існування 01.04.2020 року коли йому зателефонували з Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, тому він своєчасно на протязі 15 днів, як того вимагають приписи ст.ст.307, 308 КУпаП не в змозі був сплатити штраф в розмірі 425 грн. за постановою про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 678307 від 19.01.2020 року.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 статті 122 КпАП України про порушення позивачем пункту 9.2.б. Правил дорожнього руху.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що під час встановлення адміністративного правопорушення, а також накладення адміністративного стягнення на позивача, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Отже, в ході судового розгляду справи відповідачем надано належні докази на підтвердження наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. та правомірності прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення. У зв`язку з чим приходжу до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що постанова серії ДП18 № 678307 від 19.01.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 425,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є законною і відсутні підстави для її скасування.

У справах про оскарження постанов у справах про адмінправопорушення (в розумінні положень ст.ст.287, 288 КпАП, ст.ст.2, 3, 4 Закону «Про судовий збір») позивач звільняється від сплати збору. КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адмінстягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про національну поліцію», Правилами дорожнього руху України, ст.ст.7, ч. 1 ст.122, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти з батальйону УПП в Луганській області ДПП капрала поліції Сурінова Івана Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відлік вказаного строку відраховується від дати отримання копії рішення та продовжується на строк дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач: Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, адреса: Луганська область, м.Лисичанськ, вул.Штейгерська, 8.

Суддя Л.В. Шевченко