Справа № 675/662/20
Суддя: Столковський В. І.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/662/20
Провадження № 2-а/675/44/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2020 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Столковського В. І., з участю: секретаря судового засідання - Ярмошук Я. Л., позивача - ОСОБА_1 , відповідача - інспектора Кашевара Д. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 3 Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Кашевара Дениса Володимировича про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора СРПП № 3 Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Кашевара Д. В. про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою інспектора Кашевара Д. В. від 06 березня 2020 року серії БАА № 652416 його притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності було порушення правил дорожнього руху, а саме те, що 06 березня 2020 року о 22 год. 25 хв. у м. Ізяслав по вул. Шевченка, 63 Хмельницької області він керував автомобілем марки «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив вимоги пп. «в» п. 31.4.3 Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, а тому просить її скасувати.

Ухвалою судді від 23 квітня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з даним позовом, прийнято його позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду цієї справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 під час розгляду справи свій позов підтримав та просив його задовольнити. Вказав, що він не порушував Правил дорожнього руху, оскільки рухався автомобілем, у якого була справна та горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Також позивач вказав на неналежність та недопустимість долученого відповідачем до свого відзиву на позов відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського, оскільки в оскаржуваному рішенні відсутня інформація про технічний засіб, яким здійснювалася фіксація правопорушення.

Відповідач інспектор СРПП № 3 Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Кашевар Д. В. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Подав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , у якому вказує на необґрунтованість та безпідставність вимог останнього з посиланням на те, що факт вчинення позивачем відповідного адміністративного правопорушення доведений належними та допустимими доказами. Відтак, на думку відповідача, підстави для задоволення позову відсутні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Із оскаржуваної постанови встановлено, що 06 березня 2020 року о 22 год. 25 хв. у м. Ізяслав по вул. Шевченка, 63 Хмельницької області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив вимоги пп. «в» п. 31.4.3 Правил дорожнього руху.

За таких обставин, у той же день інспектором СРПП № 3 Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Кашеваром Д. В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 652416, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Так, як визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

З урахуванням вже зазначених вище норм, суд зазначає, що уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 31.4 ПДР перелічено випадки, коли забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам (31.4.1 Гальмові системи, 31.4.2 Рульове керування, 31.4.3 Зовнішні світлові прилади, 31.4.4 Склоочисники і склообмивачі вітрового скла, 31.4.5 Колеса і шини, 31.4.6 Двигун, 31.4.7 Інші елементи конструкції).

Підпунктом «в» пункту 31.4.3 розділу 31 ПДР передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Частиною першою статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що, як свідчать матеріали справи, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що у автомобілі, яким він рухався, не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби.

Слід зауважити, що згідно з підпунктом «б» пункту 31.6 ПДР забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Тобто ця норма ПДР забороняє подальший рух транспортного засобу за певних умов у будь-якому випадку.

Разом з тим, навіть коли під час руху виникає несправність, передбачена підпунктом 31.4.3 ПДР, то це врегульовано пунктом 31.5 ПДР, який передбачає, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Тобто, з урахуванням вищевказаного, повна заборона подальшого руху може бути лише у випадках, коли у темну пору доби не горять лампи усіх фар чи задніх габаритних ліхтарів.

З таким тлумачення вимог ПДР погодився інспектор Кашевар Д. В. у судовому засіданні. Водночас, відповідачем позивачу не інкриміновано порушення вимог підпункту «б» пункту 31.6 ПДР.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що при несправності лампи лівої фари в режимі ближнього світла Правила дорожнього руху вимагають виконувати вимоги пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Разом з тим, відповідач не звернув уваги на пояснення ОСОБА_1 , який після зупинки його автомобіля поліцейським стверджував, що ліва фара в режимі ближнього світла на його автомобілі перед виїздом була справна та горіла.

Відтак, з`ясувавши, що водію не було відомо про відповідні технічні несправності, інспектор поліції повинен був запропонувати водієві виконати вимоги п. 31.5 ПДР. Однак, відповідачем цього не зроблено та відразу було оголошено про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в розмірі 340 грн.

Також суд зазначає, що на обґрунтування винуватості позивача, відповідачем до суду разом із відзивом на позовну заяву було надано диск із відеозаписом із нагрудної відеокамери поліцейського, який, на думку суб`єкта владних повноважень, підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення та правомірність прийнятої постанови.

Суд, дослідивши вказаний доказ, звертає увагу на наступне.

Так, даний відеозапис не містить у собі фіксації факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом,у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, а позивач такий факт категорично заперечує.

Разом з тим, згідно з ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації технічний засіб, яким здійснено відеозапис з метою фіксації правопорушення.

Водночас, приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами ст.ст. 73, 74 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17, від 17 липня 2019 року у справі № 295/3099/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 344/4629/16-а.

З огляду на викладене, наданий відповідачем на підтвердження факту вчинення позивачем відповідного адміністративного правопорушення відеозапис відхиляється судом як доказ.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Натомість, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що він був очевидцем, як поліцейські зупинили автомобіль позивача, та ствердив, що ліва фара у режимі ближнього світла у транспортному засобі, яким керував ОСОБА_1 , горіла.

При вирішенні спору суд виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч. 2 ст. 62 Конституції України).

Разом з тим, суд враховує також практику Європейського суду з прав людини, а саме правову позицію, викладену ним в рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі "Рисовський проти України", в якому Суд зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Таким чином, з наведеного вбачається, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР.

А відтак, постанова серії БАА № 652416 від 06 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 3 Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Кашевара Дениса Володимировича про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову інспектора СРПП № 3 Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Кашевара Дениса Володимировича від 06 березня 2020 року серії БАА № 652416 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 : місце проживання - АДРЕСА_1 , рнокпп - НОМЕР_2 .

Відповідач інспектор СРПП № 3 Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Кашевар Денис Володимирович: адреса місцезнаходження - м. Ізяслав, вул. Грушевського, 24 Хмельницької області.

Суддя: В. І. Столковський