Справа № 120/574/20-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

29 квітня 2020 р. Справа № 120/574/20-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільського прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта В`ячеслава Семенова (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Могилів-Подільського прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта В`ячеслава Семенова (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що наказом Південного регіонального управління (І) категорії Державної прикордонної служби України від 22.07.2015 №315-ос його звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за пунктом "и" частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Згідно наказу начальника Могилів-Подільського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (по особовому складу) від 20.08.2015 №334-ос позивача було знято зі всіх видів забезпечення, виключено зі списків особового складу та направлено для постановки та військовий облік до Хмельницького МВК Хмельницької області.

Разом із тим, на думку позивача, відповідачем неправомірно не нараховувалась та не виплачувалась йому індексація грошового забезпечення у період з 01.01.2015 по 20.08.2015, що, в свою чергу, призвело до порушення його законних прав та інтересів, в частині не проведення своєчасного розрахунку при звільненні з військової служби.

Наведені вище обставини слугували підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 18.02.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначає, що у зв`язку із призначенням позивача в січні 2015 року на посаду старшого офіцера відділу оборонної, мобілізаційної роботи та організації антитерористичних заходів штабу, фактично відбулось його підвищення по службі, і, як наслідок, збільшено його грошове забезпечення за рахунок основних його складових. Таким чином, виходячи із зміни в розмірі посадового окладу в бік збільшення, за результатами переміщення по службі, базовим місяцем для обрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно став місяць такого збільшення - тобто січень 2015 року. Відповідно до інформації щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення у 2015 році відносно ОСОБА_1 , починаючи з січня 2015 року, у зв`язку із зміною базових місяців для нарахування індексації, пов`язаних із збільшенням розміру посадового окладу та інших змін складових частин грошового забезпечення у 2015 році (в бік збільшення), індексація грошового забезпечення йому не нараховувалась та не виплачувалась, а саме:

- базовий місяць січень 2015 року - з 26.01.2015 майора ОСОБА_1 було призначено на посаду із збільшенням посадового окладу: з 975,00 грн. на 1050,00 грн., що в кінцевому розрахунку збільшило грошове забезпечення на 267,00 грн. та перевищило встановлений (належний) розмір індексації, який в січні 2015 року становив 252,13 грн.;

- базовий місяць березень 2015 року - з 05.03.2015 було збільшення грошового забезпечення, за рахунок встановлення надбавки за службу в режимних обмежень в сумі 157,50 грн. (розмір індексації в березні 2015 року, з урахуванням попереднього базового місяця, становив 0,00 грн.).

З огляду на викладене, відповідач зазначає, що порушень в частині не здійснення нарахування та виплати зазначеної індексації позивачу в період з 01 січня 2015 року по 01 липня 2015 року з боку Могилів-Подільського прикордонного загону немає.

Крім того, вказує, що враховуючи попередні базові місяці, підстави для виплати індексації майору ОСОБА_1 виникли лише у липні 2015 року, але у зв`язку із обмеженими показниками помісячного розпису Державного бюджету, затвердженого для Могилів-Подільського прикордонного загону на 2015 рік, індексація грошового забезпечення військовослужбовців в цьому періоді не нараховувалась та не виплачувалась.

З приводу нарахування та виплати середнього розміру грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні, то відповідач стверджує, що на спірні правовідносини не поширюються положення статей 116 та 117 Кодексу законів про працю України.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що наказом Південного регіонального управління (І) категорії Державної прикордонної служби України від 22.07.2015 №315-ос позивача звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за пунктом "и" частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту).

Згідно наказу начальника Могилів-Подільського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (по особовому складу) від 20.08.2015 №334-ос позивача знято зі всіх видів забезпечення, виключено зі списків особового складу та направлено для постановки та військовий облік до Хмельницького МВК Хмельницької області.

27.12.2019 представник позивача звернувся із адвокатським запитом до начальника Могилів-Подільського прикордонного загону, у якому просив повідомити чи нараховувалась та чи виплачувалась позивачеві індексація грошового забезпечення за період із дати призначення останнього на посаду у 24 прикордонному загоні по момент його звільнення з військової служби.

Листом №11/243 від 17.01.2020 відповідач повідомив, що починаючи з січня 2015 року, у зв`язку із зміною базових місяців нарахування індексації, пов`язаних із збільшенням розміру посадового окладу та інших змін складових грошового забезпечення у 2015 році (в бік збільшення) індексація грошового забезпечення майору ОСОБА_1 не нараховувалась та не виплачувалась. Поряд із цим, у зв`язку із обмеженими показниками помісячного розпису Державного бюджету, затвердженого для Могилів-Подільського прикордонного загону на 2015 рік, індексація грошового забезпечення військовослужбовців в цьому періоді не нараховувалась та не виплачувалась.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Водночас, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (стаття 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Відтак, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (в редакції від 01.01.2015) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Статтею 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (в редакції від 01.01.2015) передбачено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, в силу вимог статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Відповідно до пункту 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку).

Відтак, індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Судом встановлено, що відповідачем не здійснювалась індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 , починаючи з січня 2015 року по серпень 2015 року, що не заперечується відповідачем.

При цьому, обґрунтовуючи правомірність своїх дій, відповідач зазначає, що індексація грошового забезпечення військовослужбовців в цьому періоді не нараховувалась та не виплачувалась у зв`язку із обмеженими показниками помісячного розпису Державного бюджету, затвердженого для Могилів-Подільського прикордонного загону на 2015 рік.

Разом із тим, такі посилання суд оцінює критично, адже не може визнаватися правомірною відмова відповідача у нарахуванні та виплаті сум індексації з мотивів відсутності коштів на такі потреби.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини (справа "Кечко проти України", №63134/00, рішення від 07 листопада 2005 року) реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

У пункті 23 рішення в справі "Сук проти України" (№ 10972/05, від 10 червня 2011 року) Європейський суд з прав людини вказав, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Отже, відсутність у відповідача належного фінансового забезпечення у спірний період, в тому числі для покриття витрат з індексації грошового забезпечення військовослужбовців, не може впливати на наявність або відсутність у позивача права на отримання такої індексації, оскільки відповідне право гарантується законом, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін є безумовним обов`язком роботодавця.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про бездіяльність відповідача в частині не проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача в період з січня 2015 року по серпень 2015 року.

В той же час, суд також враховує обставини, наведені представником відповідача у відзиві на позовну заяву, які стосуються змін базових місяців для нарахування індексації грошового забезпечення позивача, пов`язаних із збільшенням розміру його посадового окладу та інших змін складових частин грошового забезпечення у 2015 році (в бік збільшення).

Дана інформація також була повідомленні представнику позивача у листі №11/243 від 17.01.2020, однак жодних обставин за даного приводу у позовній заяві представником позивача на наведено.

Разом із тим, враховуючи те, що обрахунок відповідного розміру індексації грошового забезпечення позивача із урахуванням змін базових місяців належить до дискреційних повноважень відповідача, а також беручи до уваги відсутність в матеріалах справи інформації щодо величин індексу споживчих цін у спірний період, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги в частині нарахування та виплати індексації підлягають задоволенню, однак, шляхом зобов`язання відповідача здійснити розрахунок, нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з січня 2015 року по серпень 2015 року з урахуванням змін базових місяців для нарахування індексації грошового забезпечення, пов`язаних із збільшенням розміру його посадового окладу та інших змін складових частин його грошового забезпечення у 2015 році.

Що стосується іншої частини позовних вимог про визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо не проведення 20.08.2015 остаточного розрахунку при звільненні та зобов`язання нарахувати та виплатити на користь позивача середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні із військової служби за період з 21.08.2015 по день ухвалення рішення у даній справі, то суд вважає за необхідне зазначити, що відповідні вимоги є дещо передчасними.

Так, для з`ясування усіх обставин по справі та визначення розміру середнього заробітку при звільненні мають враховуватись такі обставини, як розмір недоплаченої суми індексації грошового забезпечення, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати.

Як встановлено судом, при звільненні з військової служби позивачу не було виплачено індексацію грошового забезпечення.

Для проведення розрахунків належної до стягнення суми суд має встановити розмір недоплаченої суми та визначити істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника. Водночас, у матеріалах справи відсутні розрахунки суми недоплаченої індексації грошового забезпечення.

При цьому, як уже зазначалось судом вище, нарахування індексації грошового забезпечення належить до дискреційних повноважень відповідача, а тому після набрання даним рішенням законної сили та його виконання відповідачем, позивач не позбавлений права звернутись з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у цій частині наразі є передчасними, фактично спрямовані на урегулювання тих відносин, які відбудуться в майбутньому, тобто після виконання судового рішення про виплату індексацію грошового забезпечення, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладених обставин адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 9, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Могилів-Подільського прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта В`ячеслава Семенова (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з січня 2015 року по серпень 2015 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити розрахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2015 року по серпень 2015 року з урахуванням змін базових місяців для нарахування індексації грошового забезпечення, пов`язаних із збільшенням розміру його посадового окладу та інших змін складових частин його грошового забезпечення у 2015 році.

В решті позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 );
Могилів-Подільський прикордонний загін імені Героя України старшого лейтенанта В`ячеслава Семенова (військова частина НОМЕР_1 ) (вул. Острівська, 2, м. Могилів-Подільський, ).
Повний текст рішення складено 29.04.2020.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна