Справа № 280/4902/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 квітня 2020 року Справа № 280/4902/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "ФОРСАЖ-ПЛЮС" (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 28, кв. 431, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "ФОРСАЖ-ПЛЮС" (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач ), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 04.06.2019 № форми "В", від 04.06.2019 № форми "Р", від 04.06.2019 № форми "Р", від 24.05.2019р. № .

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що згідно податкового повідомлення - рішення від 04.06.2019р. № форми «В» позивачу було зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість; податковим повідомленням - рішенням від 04.06.2019 р. № форми «Р» збільшено суму грошового зобов`язання податку на додану вартість на суму 307 461 гри 25 коп.; податковим повідомленням - рішенням від 04.06.2019р. № форми «Р» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 272 250 грн.00 коп.

Вказані суми податкових зобов`язань було встановлено контролюючим органом в особі Головного управління ДФС у Запорізькій області на підставі Акту перевірки від 13.05.2019 року № 272/08-01-14-09/22162938 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки TOB «НВП «ФОРСАЖ-ПЛЮС» з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток за 2018 рік та податку на додану вартість за жовтень 2018 року при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом - постачальником ПП «ТЕХНОЛЕНДБУД».

Позивач не згодний з висновками акту перевірки, оскільки перевіряючі зробили хибні висновки, що задекларована операція із придбання катоду трубного литого, заготовки катоду лита трубного у ПП «ТЕХНОЛЕНДБУД» за період жовтень 2018р. не відбулася у дійсності. Рух активів від ПП «ТЕХНОЛЕНДБУД» до TOB «НВП «ФОРСАЖ-ПЛЮС» в дійсності не відбувався. Задекларовані скаржником операції не опосередковувалися реальним рухом між ним та ПП «ТЕХНОЛЕНДБУД» за період жовтень 2018р.

Так жодного доказу щодо притягнення до кримінальної відповідальності та існування вироку суду, який набрав законної сили відносно посадових осіб ТОВ «БРУТЕКС», ПП «ТЕХНОЛЕНДБУД» Акт перевірки не містить. Єдиний реєстр судових рішень також не містить інформації щодо існування вироків відносно посадових осіб вказаних підприємств. Вважає, що саме внаслідок належного опрацювання отриманої інформації, проведеного відповідно до норм податкового законодавства, відповідач мав довести факт податкового порушення, а не покладати на позивача відповідальність лише через те, що є підстави «поставити під сумнів факт здійснення господарської операції». Крім того, будь-які розбіжності в даних податкового обліку не є достатньою підставою для встановлення податкового порушення, допущеного позивачем.

Також вважає необгрунтованими посилання відповідача на відсутність інформації щодо пересування автошляхами України у жовтні 2018 року транспортного засобу з державним номером НОМЕР_1 , оскільки комплекс відеофіксації транспортних засобів ІС «Відеоконтроль-Рубіж» здійснює фіксацію номерних знаків транспортних засобів лише за пошуковими реєстрами та лише на тих автошляхах, де такі комплекси встановлені. Відповідачем не наведено жодних доводів та не надано будь-яких доказів, які б могли свідчити про недобросовісність Позивача як платника податків або про наявність обставин, що виключають обгрунтованість включення Позивачем до складу податкового кредиту спірної суми податку на додану вартість по господарським операціям з вказаними контрагентами. При цьому можливе порушення контрагентом податкової дисципліни не може свідчити про відсутність у позивача права, за результатами господарської діяльності з таким контрагентом, на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту, з огляду на відсутність дослідження та аналізу господарських операцій за результатами здійснення яких, сформовано позивачем податковий кредит. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 15.10.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання по справі на 13.11.2019.

У зв`язку з перебування судді Сіпаки А.В. в період з 05.11.2019 по 15.11.2019 на лікарняному, що підтверджується відповідною довідкою запорізького окружного адміністративного суду від 19.11.2019 №02-35/19/92, підготовче засідання було перенесено на іншу дату, а саме - 10.12.2019.

Ухвалою суду від 10.12.2019 провадження у справі зупинено для надання часу сторонам для примирення до 27.01.2020.

Ухвалою суду від 27.01.2020 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 27.01.2020 провадження у справі зупинено для надання часу сторонам для примирення до 26.02.2020.

Ухвалою суду від 26.02.2020 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 26.02.2020 підготовче засідання було відкладено на 25.03.2020.

Ухвалою суду від 25.03.2020 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 22.04.2020 року.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому зазначено, що за результатами проведеної перевірки встановлені порушення п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 217800 грн. за 2018 рік; п. 198.1 п. 198.2 п. 198.3 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення відємного значення з податку на додану вартість на суму 3751 грн. за жовтень 208 року, заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 245969 грн. за жовтень 2018 року. Зазначає, що наданими товарно-транспортними накладними не можливо підтвердити транспортування товару. В наданих товарно-транспортних накладних не зазначено перевізника та повну адресу пунктів завантаження та розвантаження, що унеможливлює встановити яким підприємством здійснювалось перевезення товару та де завантажувався та розвантажувався товар.

Вказане свідчіть про невідповідність наданих первинних документів (ТТН) фактичним обставинам здійснення господарської операції, отже про нереальність операції з постачання та транспортування вказаного вантажу.

Підприємством ПП «ТЕХНОЛЕНДБУД» не задекларовані податкові зобов`язання у сумі 249720 грн. за жовтень 2018р. по взаємовідносинам з TOB «НВП «ФОРСАЖ ПЛЮС», звіт з нарахування єдиного соціального внеску за жовтень 2018 року до контролюючого органу не надавався, відповідно до фінансового звіту субєкта малого підприємництва за 2018 рік основні засоби відсутні.

ГУ ДФС у Запорізькій області по підприємству ПП «ТЕХНОЛЕНДБУД» складено податкову інформацію №100/7/08-01-14-09/33652418 від 02.04.2019р. щодо фінансово-господарських операцій з придбання у TOB «БРУТЕКС» за жовтень 2018р., та фінансово-господарських операцій з постачання й правомірності складання і реєстрації в ЄРПН податкових накладних, виписаних на TOB «НВП «ФОРСАЖ ПЛЮС», TOB «ПРОМАГРОМЕТ». TOB «Запоріженергокомплект» за жовтень 2018р.. а також при визначенні сум податкових зобов`язань і податкового кредиту за жовтень 2018р.. згідно якої не підтверджено вищезазначені взаємовідносини.

Згідно Ухвали Солом`янського районного суду м. Києва № 760/4651/19 від 15.02.2019р„ слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 21.11.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України.

Як вбачається із матеріалів клопотання, що в ході досудового розслідування встановлено, шо групою осіб з метою прикриття незаконної діяльності, а саме: незаконного обготівкування грошових коштів та сприяння ухиленню від сплати податків суб`єктам реального сектору економіки за рахунок формування «фіктивного» податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат, шляхом оформлення безтоварних господарських операцій від ФСГД, зареєстровані та придбані на підставних осіб ряд фіктивних суб`єктів підприємницької діяльності, а саме: TOB «Брутекс». Виходячи з відсутності документів, що підтверджують належним чином проведене транспортування, вважають, що дії ГУ ДФС щодо винесення податкових повідомлень-рішень такими що відповідають приписам діючого законодавства. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Відтак, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «НВП «Форсаж Плюс» з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток за 2018 рік та податку на додану вартість за жовтень 2018 року при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом - постачальником ПП «ТЕХНОЛЕНДБУД», за результатами якої складено Акт перевірки від 13.05.2019 року № 272/08-01-14-09/22162938.

У розділі ІV «Висновок» Акту від 13.05.2019 року № 272/08-01-14-09/22162938 були зазначені наступні порушення вимог податкового законодавства:

п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 217800 грн. за 2018 рік; п. 198.1 п. 198.2 п. 198.3 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 3751 грн. за жовтень 208 року, заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 245969 грн. за жовтень 2018 року.

Результатом розгляду ГУ ДФС у Запорізькій області вищевказаного Акту перевірки від 13.05.2019 року № 272/08-01-14-09/22162938 стало прийняття 04.06.2019 відносно ТОВ «НВП «Форсаж Плюс» податкових повідомлень-рішень:

1) податкове повідомлення-рішення від 04.06.2019 № форми «В», яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість;

2) податкове повідомлення-рішення від 04.06.2019 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання податку на додану вартість на суму 307461,25 грн.;

3) податкове повідомлення-рішення від 04.06.2019 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 272250 грн.

Судом досліджено Розрахунки штрафних (фінансових) санкцій за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями. Спір щодо числових показників між сторонами відсутній.

Судом з`ясовано, що спору стосовно числових показників первинної бухгалтерської документації між сторонами немає.

За змістом Акту перевірки від 13.05.2019 року № 272/08-01-14-09/22162938 перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ «НВП «Форсаж Плюс» показників у рядку 01 Декларацій «дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 встановлено їх заниження на загальну суму 1248600 грн.

Перевіркою встановлено взаємовідносини з наступним контрагентом-постачальником з ознаками фіктивності: ПП «Технолендбуд» ().

Дослідженням господарських правовідносин Позивача, оподаткування яких становить предмет спору у справі, судом з`ясовано наступне.

01.10.2018 між ТОВ «НВП «Форсаж Плюс» (Замовник) та ПП «Технолендбуд» (Постачальник) було укладено договір поставки № 01/10-2018, відповідно до умов якого постачальник зобовязується поставити продукцію, а Замовник прийняти її та оплатити, згідно із специфікаціями. Даний договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2018, а в частині виконання сторонами своїх зобовязань за договором - до моменту їх повного виконання.

Предметом вказаного договору відповідно до специфікацій були заготовка катоду лита трубна, катод трубний литий.

Судом досліджені надані Позивачем первинні документи, а саме Договір, специфікації, накладні, Товарно-транспортні накладні, на підтвердження використання/реалізації отриманих від вищевказаних контрагентів товарів/послуг, у подальшій господарській діяльності. Наявність оплати за товар відповідачем не заперечується.

Аналогічна продукція була реалізована позивачем на ДП «Луцький ремонтний завод «Мотор», що підтверджується наявним в матеріалах справи Актом про виконання умов та документальної звірки взаєморозрахунків за надані послуги, отримані матеріальні цінності за період з 01.01.2018 по 31.12.2018.

Предметом укладеної угоди, яка була досліджена контролюючим органом під час позапланової перевірки, є звичайна господарська діяльність ТОВ «НВП «Форсаж Плюс» - здійснення торгівлі заготовки катоду лита трубна, катод трубний литий, яка спрямована на отримання прибутку. Подальша реалізація Товару безумовно підтверджує дохід від господарської діяльності, реальний зміст господарської операції та наявність фінансового результату до оподаткування. Придбаний у контрагентів товар та послуги було використано в оподаткованих операціях, що знайшло своє відображення їх в бухгалтерському та податковому обліку, було здійснено нарахування податкових зобов`язань за цими господарськими операціями.

Всі операції є прибутковими, мають реальний економічний зміст, мають ділову мету, знайшли своє відображення в обліку, оформлені відповідними первинними документами, тому висновки про їх фіктивність є необґрунтованими, не підтверджено належними засобами доказування.

Доказів притягнення посадових осіб суб`єкта господарювання, який здійснював операцію з ТОВ «НВП «Форсаж Плюс», до кримінальної відповідальності, у тому числі і за операції, зазначені в Акті перевірки від 13.05.2019 року № 272/08-01-14-09/22162938 , Відповідач до суду не надав.

Посилання Відповідача про відсутність придбання товарів, що були реалізовані ТОВ «НВП «Форсаж Плюс», в розрізі номенклатури зареєстрованих податкових накладних ПП «Технолендбуд» не може вважатися порушенням вимог податкового законодавства Позивачем, бо норми ПК України не ставлять право на витрати та отримання податкового кредиту в залежність від підтвердження факту придбання по ланцюгу ідентифікованих товарі та послуг контрагентом за даними зареєстрованих податкових накладних.

Що стосується інформації, що в ІС «Відеоконтроль-Рубіж» не міститься інформації щодо пересування автошляхами України у жовтні 2018 року транспортного засобу з державним номером НОМЕР_1 , то автоматизована інформаційно-пошукова система відеофіксації транспортних засобів «ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж» призначена для розпізнавання номерних знаків та перевірки їх за розшуковими реєстрами, камери спостереження комплексу встановлюються на ділянці автодороги перед стаціонарним постом ДПС ДАІ. Відповідь на запит Відповідача не містить інформації, на яких саме ділянках встановлені камери спостереження, чи працювали вони в момент здійснення перевезення, яким чином відбувалась фіксація номерного знаку ТЗ, що не перебуває у розшуковому реєстрі, яким нормативно-правовим актом передбачена обов`язковість фіксації транспортних засобів, що не перебувають у розшуку.

Відсутність такої інформації та затвердженого нормативно порядку обов`язкової фіксації всіх транспортних засобів, що пересуваються автошляхами України, позбавляє такий доказ належності та достовірності.

Що стосується проведеного аналізу компютерних автоматизованих інформаційних систем та АРМів: ІС «Податковий блок», Архіву електронної звітності, Єдиний реєстр податкових накладних, ВЕБ-сайт ГУ ДФС України та інших баз даних, то висновки результатів опрацювання не містять належних та достовірних доказів, які б дозволи зробити висновок про нереальність господарських операцій між сторонами, оскільки жодною нормою законодавства України не передбачається обов`язок платників податків - покупців товарів (робіт, послуг) вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо повноти та правильності ведення ними податкового обліку, сплати податків за окремою операцією придбання товарів (надання послуг), відомостей щодо третіх осіб (постачальників в ланцюгу) тощо.

Отже, використана Відповідачем податкова інформація стосовно контрагента Позивача не може бути підставою для висновку про нереальність господарських операцій, і як, наслідок, порушення позивачем норм податкового законодавства, оскільки жодною нормою законодавства України не передбачається обов`язок платників податків - покупців товарів (робіт, послуг) вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо повноти та правильності ведення ними податкового обліку, сплати податків за окремою операцією придбання товарів (надання послуг), відомостей щодо третіх осіб (постачальників в ланцюгу) тощо.

Крім того, відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

За визначенням, наведеним в п.2 розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п.3 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ Порядку № 727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно, зокрема:

чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів.

Отже, податковий орган може встановити наявність або відсутність порушень платником податків вимог податкового, валютного та іншого законодавства виключно за наслідками дослідження первинних документів такого платника податків, а відтак посилання податкового органу на податкову інформацію щодо контрагента позивача не має правових наслідків, тобто не може вважатись доказом у розумінні ст. 69 КАС України.

Ні в Акті перевірки від 13.05.2019 року № 272/08-01-14-09/22162938, ні в Відзиві Відповідачем як суб`єктом владних повноважень належними та допустимими доказами не доведено отримання ТОВ «НВП «Форсаж Плюс» товару невідомого походження з невідомого джерела.

Зауважень щодо подальшого використання товару та послуг не в межах звичайної господарської діяльності у контролюючого органу відсутні. Недоліків в первинних документах, на підставі яких відбулась подальша реалізації товарів/послуг, контролюючим органом не виявлено, зауваження відсутні.

Щодо посилання владного органу на неможливість підтвердити транспортування товару, не зазначення перевізника та повну адресу пунктів завантаження та розвантаження, то суд зазначає, що дослідженні судом у судовому засіданні товаро-транспортні накладні містять інформацію про назву документу, дату складання, найменування перевізника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, що дає можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), прізвище водія хто прийняв та здав вантаж, відповідальної особи, що здала та особи, що прийняла вантаж.

Таким чином, відсутність інших даних, не зазначених у вищезазначених товаро-транспортних накладних не може бути визнана судом підставою для висновку про заниження ПДВ.

Суд при прийнятті рішення у даній справі приймає до уваги позицію Верховного суду, висловлену у постанові суду у справі № К/9901/6704/18 (804/4940/14) від 06.02.2018, зокрема, що наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу. В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.03.2018 (справа №804/691/17) міститься правовий висновок, відповідно до якого презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. (…) сам факт наявності у позивача податкових накладних та інших облікових документів, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах, а також те, що для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту.

Відтак, сама наявність кримінального провадження, про яке зазначено в Акті перевірки, не є беззаперечним аргументом для визнання операцій з ПП «Технолендбуд» фіктивними (на чому наполягає відповідач), а лише потребує додаткової перевірки наявності чи відсутності дефектності (з правової точки зору) наданих позивачем документів у підтвердження чи то спростування відповідних фактів.

Судом вивчено приписи п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (у редакціях які були чинними у податкові періоди, оподаткування яких становить предмет спору у справі).

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 187.1. ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пункт 198.1. ст. 198 ПК України передбачає, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

При цьому п. 198.2 ст. 198 ПК України передбачає, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пункт 201.10. ст. 201 ПК України передбачає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Виписані ПП «Технолендбуд» накладні відповідають вимогам ст. 201 ПК України та з урахуванням інших документів, обставин здійснення оподатковуваних операцій надають право ТОВ «НВП «Форсаж Плюс» на формування податкового кредиту.

Відповідачем документально не доведено, що контрагента позивача знято з реєстрації як юридичну особу або у неї анульовано Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість - на день виписки накладних за операціями з ТОВ «НВП «Форсаж Плюс». Тобто, відповідачем не спростовано, що ПП «Технолендбуд» виписані накладні за реально здійсненими господарськими операціями, які призводили до фактичного руху активів Позивача.

Суд також вважає за необхідне зазначити й те, що правовідносини контрагентів із третіми особами, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.

Відповідно до п.6 «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати»», затвердженого 31.12.1999 Наказом Міністерства фінансів України №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 (надалі - «Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати»»), витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

У п.7 «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати»» зазначено: витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Як зазначено у п.5 «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід»», затвердженого 29.11.1999 Наказом Міністерства фінансів України №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153 (надалі - «Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід»»), дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Згідно з п.8 «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід»» дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, інших активів) визнається в разі наявності всіх наведених нижче умов: покупцеві передані ризики й вигоди, пов`язані з правом власності на продукцію (товар, інший актив); підприємство не здійснює надалі управління та контроль за реалізованою продукцією (товарами, іншими активами); сума доходу (виручка) може бути достовірно визначена; є впевненість, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства, а витрати, пов`язані з цією операцією, можуть бути достовірно визначені.

Як передбачено п.5 «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання»», затвердженого 31.01.2000 наказом Міністерства фінансів України №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306, зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Згідно з п.5 «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання»», затвердженого 31.01.2000 наказом Міністерства фінансів України №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306, зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Як передбачено п.5 «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість»», затвердженого 08.10.1999 наказом Міністерства фінансів України №237, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.1999 за №725/4018, дебіторська заборгованість визнається активом, якщо існує ймовірність отримання підприємством майбутніх економічних вигод та може бути достовірно визначена її сума.

Таким чином, не знаходять своє підтвердження порушення позивачем вимог п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, за періоди, зазначені в Акті перевірки в частині операцій з ПП «Технолендбуд».

За відсутності порушень податкового законодавства відсутніми є і підстави до вжиття заходів, передбачених п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України.

Звідси, нарахування податкових зобов`язань, застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій до позивача є необґрунтованим.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 04.06.2019 № форми "В", від 04.06.2019 № форми "Р", від 04.06.2019 № форми "Р", від 24.05.2019р. № , відповідачем прийняті не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірними і підлягають скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "ФОРСАЖ-ПЛЮС" (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 28, кв. 431, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.06.2019 року, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.06.2019 року, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.06.2019 року, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "ФОРСАЖ-ПЛЮС" (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 28, кв. 431, ) сплачену суму судового збору в розмірі 8751,93 грн. (вісім тисяч сімсот п`ятдесят одну гривню 93 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166; ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З урахуванням пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 27.04.2020.

Суддя А.В. Сіпака