Справа № 318/132/20
Суддя: Петров В. В.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 318/132/20 Номер провадження №2-а/318/9/2020
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2020 р. м. Кам`янка-Дніпровська

Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: судді Петрова В.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник за ордером про надання правової допомоги ОСОБА_2 до поліцейського роти № 4 батальйону ГУНП у Херсонській області Департаменту патрульної поліції у м. Херсон сержанта поліції Однорала Вадима Вікторовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом в якому, зазначає, що 07.01.2020 року о 14 год. 00 хв. у відношенні неї сержантом поліції 4-ої роти батальйону ДПП Херсонської області була винесена постанова серії НК № 422342 про адміністративне правопорушення за ст. 126 ч.1 КУпАП та накладено штраф в сумі 425 грн. Позивач вважає цю постанову незаконною, а дії відповідача протиправними з огляду на порушення ним норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови: Фабула справи: водій , керуючи т/з на КПВВ «Чаплинка» при перевірці документів не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, чим порушив п.п. 2.1 ПДР. Позивач зазначає, що 07.01.2020 року вона знаходилась на території проведення паспортного контролю митного посту «Чаплинка». ЇЇ автомобіль знаходився на стоянці паспортного контролю. Маючи на меті в`їзд з окупованої території на територію України вона через «Приват 24» оформила страховий поліс, після чого очікувала на зупинці проходження паспортного контролю (автомобіль не рухався). Позивач зазначає, що знаходилась там близько 2-х годин, після чого до неї підійшов працівник в формі поліцейського, попросив надати йому страховий поліс на її автомобіль, вона повідомила йому, що знаходиться на зупинці та оформила страховий поліс через «Приват 24», показала в телефоні дані полісу. Працівник поліції запросив її пройти в приміщення митного посту де без складання протоколу виніс постанову у справі, її права він не роз`яснював, пояснення щодо наявності в неї полісу та те, що вона не здійснювала дорожній рух взагалі не цікавили працівника поліції. Просить визнати дії інспектора роти № 4 батальйону ГУНП у Херсонській області Управління патрульної поліції у м. Херсон сержанта поліції Однорал В.В. при оформленні адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 126 КУпАП неправомірними.Скасувати постанову серії НК № 422342 про адміністративне правопорушення за ст. 126 ч.1 КУпАП винесену інспектором роти № 4 батальйону ГУНП у Херсонській області Управління патрульної поліції у м. Херсон сержантом поліції Однорал В.В. Провадження в даній справі закрити за відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 21.01.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КАС України. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, надіслав відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі постанови серії НК № 422342 про адміністративне правопорушення від 07.01.2020 року позивач підданий адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Як вбачається з копії постанови долученої до матеріалів справи адміністративне правопорушення скоєне ОСОБА_1 07.01.2020 року о 14 год. 00 хв.

З копії дублікату квитанції вбачається, що позивач оформила страховий поліс 07.01.2020 року о 13.17.09, що викликає сумніви у законності постанови, оскільки на момент її винесення позивач оформив страховий поліс, що підтверджується копією страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 196428174 від 07.01.2020 року долученого до матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 статті 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно пп. «ґ» п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до пп. «а» п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, крім іншого, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов`язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 частини першої статті 32 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Отже, виходячи з системного аналізу вищевказаних норм, інспектор поліції, як уповноважена особа підрозділу Національної поліції, на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, мав право вимагати у позивача пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лише у встановлених законом випадках.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п. 21.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Пунктами 21.2 та 21.3 статті 21 зазначеного Закону передбачено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Враховуючи наведене, право для витребування полісу відповідним підрозділом Національної поліції у водія транспортного засобу виникає за наявності двох випадків, передбачених Законом, а саме: при складанні протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідачем не надано доказів про складання відносно позивача протоколу про порушення останнім Правил дорожнього руху, винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням позивачем ПДР або оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, які б слугували підставою для перевірки наявності у ОСОБА_1 полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У матеріалах справи такі докази відсутні. Будь-яких доказів, які б спростували твердження позивача та підтверджували правомірність винесеної постанови, відповідачем не надані.

Суд погоджується з твердженням позивача, що вимога інспектора поліції пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була безпідставною.

Оскільки відповідачем у встановленому порядку не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності є безпідставним.

Суд вважає, що саме по собі зазначення відповідачем в оспорюваній постанові відомостей про порушення позивачем ПДР України, а саме відсутність страхового полісу без прийняття законного рішення по факту даного правопорушення, юридичного значення не має.

Зазначена позиція суду узгоджується з правовою позицією, що міститься в постанові Верховного Суду від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Разом з тим, відповідачем, крім відзиву на позов, інших доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, суду не надано.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, і саме до цього зводяться висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, беручи до уваги все вищевказане, суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим слід скасувати постанову по накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 422342 від 07.01.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, а справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 55, 62 Конституції України, ст.ст. 9, 72, 73, 77, 242-246, 257, 262, 286, 292, 293 КАС України, ч.1 ст.126, ст.ст.247, 251, 268 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник за ордером про надання правової допомоги ОСОБА_2 до поліцейського роти № 4 батальону ГУНП у Херсонській області Департаменту патрульної поліції у м. Херсон сержанта поліції Однорала Вадима Вікторовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 422342 від 07.01.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцяти п`яти) гривень.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області.

Суддя: В. В. Петров