Справа № 400/864/20
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/864/20
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністра освіти і науки України Новосад Ганни Ігорівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Міністра освіти і науки України Новосад Ганни Ігорівни з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Міністра освіти і науки України Новосад Ганни Ігорівни щодо надання відповіді на звернення позивача до Урядової гарячої лінії від 12 січня 2020 року за номером ІЛ-10120416 у термін, встановлений ст.20 Закону України «Про звернення громадян»;

- зобов`язати Міністра освіти і науки України Новосад Ганну Ігорівну надати позивачу відповідь на його звернення до Урядової гарячої лінії від 12 січня 2020 року за номером ІЛ-10120416;

- визнати протиправною бездіяльність Міністра освіти і науки України Новосад Ганни Ігорівни щодо забезпечення поновлення порушеного права позивача на отримання дубліката диплома про здобуття вищої освіти у 1981 році в Миколаївському державному педагогічному інституті імені В.Г. Бєлінського;

- зобов`язати Міністра освіти і науки України Новосад Ганну Ігорівну доповнити пункт 19 Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти в редакції наказу Міністерства освіти і науки України №1280 від 25 жовтня 2016 таким реченням: «Дублікат диплома видається за формою диплома спеціаліста».

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року суд відкрив провадження у справі в частині позовних вимог про: визнання протиправною бездіяльності Міністра освіти і науки України Новосад Ганни Ігорівни щодо надання відповіді на звернення позивача до Урядової гарячої лінії від 12 січня 2020 року за номером ІЛ-10120416 у термін, встановлений ст.20 Закону України «Про звернення громадян»; зобов`язання Міністра освіти і науки України Новосад Ганну Ігорівну надати позивачу відповідь на його звернення до Урядової гарячої лінії від 12 січня 2020 року за номером ІЛ-10120416.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі №400/864/20 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Міністра освіти і науки України Новосад Ганни Ігорівни щодо забезпечення поновлення порушеного права позивача на отримання дубліката диплома про здобуття вищої освіти у 1981 році в Миколаївському державному педагогічному інституті імені В .Г. Бєлінського та зобов`язання Міністра освіти і науки України Новосад Ганну Ігорівну доповнити пункт 19 Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти в редакції наказу Міністерства освіти і науки України №1280 від 25 жовтня 2016 таким реченням: «Дублікат диплома видається за формою диплома спеціаліста».

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що спірна ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив її скасувати та прийняти постанову з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Приймаючи спірну хвалу суд першої інстанції виходив з того, що з приводу даних позовних вимог, у відкритті яких було відмовлено, вже є такі, що набрали законної сили рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками та зазначає, що за інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що в 2019 році ОСОБА_2 звертався з позовом до суду (справа № 400/1941/19) до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправною бездіяльність при розгляді звернення до Урядової гарячої лінії від 18 грудня 2018 року № ІЛ-8863123 щодо поновлення права на отримання дубліката диплома про закінчення у 1981 році Миколаївського державного педагогічного інституту імені В.Г. Бєлінського; зобов`язання Міністерства освіти і науки України забезпечити присвоєння реєстраційного номера для дубліката диплома про закінчення у 1981 році Миколаївського державного педагогічного інституту імені В.Г. Бєлінського та передачу цього номера Миколаївському національному університету імені В.О. Сухомлинського.

Позовні вимоги було обгрунтовано тим, що відповідачем порушено право позивача на отримання дубліката диплома про вищу освіту.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року, яке набрало законної сили, в позові було відмовлено.

Так, приймаючи вказане рішення судом було зазначено, що системний аналіз нормативних актів з питань оплати праці, атестації педагогічних працівників свідчить, що вища освіта, здобута до введення в дію Закону України «Про освіту» 1991 року, фактично відповідає вищій освіті освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліста.

Враховуючи відсутність затвердженої нормативно-правовим актом форми документа про вищу освіту без зазначення освітнього ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) позивачу може бути виданий дублікат диплома спеціаліста з відтворенням всієї інформації про документ про вищу освіту, що містилась у первинному документі про вищу освіту.

Крім того, Єдиний державний реєстр судових рішень містить відомості, що в 2019 році ОСОБА_2 звертався з позовом до суду (справа № 400/3127/19) до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправною бездіяльність щодо унормування питання виготовлення дублікатів дипломів про вищу освіту здобуту до 1991 року; зобов`язання унормувати питання виготовлення дублікатів дипломів про вищу освіту здобуту до 1991 року.

Позовні вимоги було обґрунтовано тим, що відповідачем не прийнято нормативно-правовий акт, відповідно до якого можливо видавати дублікати дипломів про вищу освіту, отриману до 1991 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року, яке набрало законної сили, в позові було відмовлено. Судом було зазначено, що порядок виготовлення дублікатів дипломів про вищу освіту, в тому числі і здобуту до 1991 року, унормовано Порядком замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України 06 березня 2015 року № 249.

Згідно п.2 ч.1 ст.171 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що між тими самими сторонами з приводу позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо забезпечення поновлення порушеного права позивача на отримання дубліката диплома та зобов`язання відповідача доповнити відповідний пункт певним змістом, вже є судові рішення, що набрали законної сили, що свідчить про обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про відмову в відкритті провадження.

Окремо колегія суддів зазначає, що в 2019 році ОСОБА_2 звертався з позовом до суду (справа № 400/3128/19) до Міністерства освіти і науки України та просив: визнати протиправною бездіяльність МОН щодо повідомлення позивача про результати перевірки його звернення від 18 серпня 2019 року ІЛ-9603923 та суть прийнятого рішення; зобов`язати МОН України повідомити позивачеві про результати перевірки його звернення від 18 серпня 2019 року ІЛ-9603923 та суть прийнятого рішення; визнати протиправною бездіяльність МОН України щодо повідомлення порядку видачі дублікатів дипломів про вищу освіту ректорові Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського; зобов`язати МОН України повідомити порядок видачі дублікатів дипломів про вищу освіту ректорові Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського.

Відмовляючи в задоволенні вказаного позову рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року, яке набрало законної сили, суд зазначив, що у зверненні від 18 серпня 2019 року ІЛ-9603923 позивач просить відповідача повідомити ректорів Університету ОСОБА_5 порядок видачі дублікатів дипломів, які видавалися до 1991 року.

У відповіді на звернення позивача, копія якої направлена і на адресу Університету, відповідач повідомив, що питання виготовлення дублікатів документів про вищу освіту, у тому числі здобуту в закладах вищої освіти до проголошення Україною незалежності, унормовано Порядком замовлення на відтворення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, затвердженим наказом МОН від 06 березня 2015 року № 249.

Згідно з зазначеним Порядком, дублікати документів про вищу освіту виготовляються за формою (зразком), чинним на дату видачі дубліката.

У випадку, якщо первинний документ про вищу освіту було видано до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 квітня 1997 року № 354, дублікат документа про вищу освіту видається за формою диплома спеціаліста.

Таким чином, лист відповідача від 12 вересня 2019 року, який є відповіддю на звернення позивача від 18 серпня 2019 року ІЛ-9603923, містить вичерпну відповідь на питання, порушене у зверненні. Порядок видачі дублікатів дипломів, які видавалися до 1991 року повідомлено і позивачу, і ректору Університету. Відповідь відповідача містить посилання на нормативно-правові акти та висновок по суті поставленого позивачем питання.

З огляду на викладене, суд вважав необґрунтованими позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності МОН України щодо повідомлення порядку видачі дублікатів дипломів про вищу освіту ректорові Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського та зобов`язання МОН України повідомити порядок видачі дублікатів дипломів про вищу освіту ректорові Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського.

На думку колегії суддів, вказані правові висновки Миколаївського окружного адміністративного суду, які є чинними, також свідчать про вирішення правовідносин, які стали підставою та передумовою для звернення позивача з даним позовом (в межах вимог, у відкритті провадження по яким було відмовлено) до суду.

Доводи апеляційної скарги щодо звернення з позовом саме до Міністра освіти і науки України, а не до Міністерства освіти і науки України, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на таке.

З аналізу позову вбачається, що ОСОБА_2 звертається до суду з позовом щодо зобов`язання Міністра освіти і науки України Новосад Ганну Ігорівну доповнити пункт 19 Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, який затверджений наказом, відповідними положеннями.

Відповідно до п.п.5 п.4 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого Постановою КМУ від 16 жовтня 2014 року № 630 МОН відповідно до покладених на нього завдань здійснює нормативно-правове регулювання у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної діяльності, інноваційної діяльності в зазначених сферах, трансферу (передачі) технологій, а також у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю закладів освіти, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

Згідно до п.8 вказаного Положення МОН в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, постанов Верховної Ради України та актів Президента України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує та контролює їх виконання.

Накази МОН, видані в межах повноважень, передбачених законом, є обов`язковими для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими держадміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та громадянами.

З наведеного вбачається, що внесення змін (доповнення) до відповідних нормативно-правових актів належить до повноважень саме Міністерства освіти і науки України, а не до Міністра освіти і науки України (як посадової особи), який відповідно до п.п.22 п.10 Положення МОН лише підписує накази МОН.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що досліджувані позовні вимоги фактично та по суті належать до сфери регуляції саме Міністерства освіти і науки України, що з огляду на зміст позовних вимог по справах № 400/3127/19 та № 400/1941/19 свідчить про обґрунтованість висновку суду першої інстанції, що з приводу даних позовних вимог, у відкритті яких було відмовлено, вже є такі, що набрали законної сили рішення суду.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішенні, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.