Справа № 826/6612/17
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Київ

28 квітня 2020 року

справа №826/6612/17

адміністративне провадження №К/9901/11415/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р. Ф.,

суддів - Шипуліної Т. М., Хохуляка В. В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.06.2019

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019

у справі №826/6612/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітейл Тренд"

до Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.02.2017 №, №, -

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.06.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі №826/6612/17, предметом спору у якій є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.02.2017 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 665430,00 грн, №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку доходи фізичних осіб на 28852,34 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.06.2019 адміністративний позов Товариства задоволено частково, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення від 15.02.2017 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання на суму 350 309,00 грн, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення від 15.02.2017 №. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 апеляційну скаргу податкового органу задоволено частково, рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 18.06.2019 скасовано в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 15.02.2017 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання на суму 350 309,00 грн та прийнято в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено. В решті рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 18.06.2019 залишено без змін.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.06.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі №826/6612/17 в частині задоволення позовних вимог, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Отже, предметом касаційного оскарження є вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.02.2017 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку доходи фізичних осіб на 28852,34 грн.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

В свою чергу, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з пунктом 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб віднесено до категорії справ незначної складності.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

На час звернення позивача з адміністративним позовом - 2017 рік, відповідно до норм Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі з 01 січня 2017 року встановлено 1600,00 гривень.

Отже, предметом касаційного перегляду є судові рішення в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.02.2017 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку доходи фізичних осіб на 28852,34 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ця справа за критерієм, встановленим пунктом 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, є справою незначної складності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскільки оскаржуване судове рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.06.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі №826/6612/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітейл Тренд" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.02.2017 №, №.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р. Ф. Ханова

Судді Т. М. Шипуліна

В. В. Хохуляк