Справа № 640/7870/20
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 року м. Київ № 640/7870/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Приватного виконавця Маляра Яна Анатолійовича
провизнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного виконавця Маляра Яна Анатолійовича, в якому просив: « 1. Визнати незаконним рішення Приватного виконавця Маляра Яна Анатолійовича (№ та дата видачі посвідчення: 0312 від 05.03.2019 р. місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Мала Житомирська, будинок 6) та зобов`язати скасувати їх, а саме: - Постанова про арешт майна боржника від 06.03.2020 р. по ВП №61482880; - Постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 12.03.2020 р. по ВП №61482880; - Постанову про Передачу майна на реалізацію від 23.03.2020 р. по ВП №61482880 Автомобіль марки Nissan, модель Note, тип ТЗ - легковий хетчбек, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , рік випуску 2008 , що належить на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 , виданого ВРЕР-7 УДАІ в м. Києві 18.06.2008 ОСОБА_1 ».

Позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що 06 березня 2020 року у дворі будинку, де він проживає ним було виявлено відсутність автомобіля марки Nissan, модель Note, тип ТЗ - легковий хетчбек, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , рік випуску 2008 , що належить на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 , виданого ВРЕР-7 УДАІ в м. Києві 18.06.2008 ОСОБА_1 , в зв`язку з чим позивач зателефонував на номер 102. Через кілька хвилин позивачу з приватного номеру телефона повідомили, що його автомобіль евакуйовано на штрафмайданчик згідно розпорядження приватного виконавця Маляра Я.А. При цьому, позивач наголосив, що він не був обізнаний хто такий приватний виконавець Маляр Я.А. та про підстави для евакуювання автомобіля. В подальшому, після звернення до відповідача позивач дізнався про відкрите виконавче провадження на підставі заяви ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» при примусовому виконанні виконавчого напису №51 від 04 березня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем. Позивач звернув увагу, що на день складання даного позову жодного листа від відповідача не отримував. За таких обставин, вважаючи своє право порушеним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

В позовній заяві в якості третіх осіб позивачем було вказано приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка Віктора Станіславовича , Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Державне підприємство «Сетам». Однак, в порушення вимог частини четвертої статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не зазначено на якій стороні необхідно залучити цих осіб та на які права чи обов`язки цих осіб може вплинути рішення у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 15 квітня 2020 року.

При відкритті провадження у справі, за наведених вище обставин, не було залучено в якості третіх осіб приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка Віктора Станіславовича , Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Державне підприємство «Сетам».

У судове засідання 15 квітня 2020 року прибув представник позивача та відповідач.

У судовому засіданні 15 квітня 2020 року при з`ясуванні питання щодо залучення третіх осіб, з урахуванням пояснень учасників справи, представник позивача вказав про відсутність необхідності залучення цих осіб.

Представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. При цьому звернув увагу на те, що позивач вводить в оману суд щодо своєї необізнаності з приводу відкритого виконавчого провадження та особи приватного виконавця. Так, за заявою стягувача 05 березня 2020 року приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження №61482880 і цього ж дня постанова про відкриття виконавчого провадження разом з постановою про стягнення основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанова про арешт майна боржника від 05 березня 2020 року були направлені на адресу боржника, визначену у виконавчому документі, як то передбачено діючим законодавством. 19 березня 2020 року зазначений пакет документів був отриманий позивачем (боржником) особисто, про що свідчить витяг з сайту Укрпошти (доданий до матеріалів виконавчого провадження).

06 березня 2020 року приватним виконавцем за адресою, що вказана стягувачем, здійснено виїзд та виявлено транспортний засіб марки Nissan, модель Note, тип ТЗ - легковий хетчбек, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який описано та арештовано, про що складено постанову від 06 березня 2020 року. Опис та арешт транспортного засобу відбувався у присутності патрульної поліції.

Цього ж дня транспортний засіб передано на зберігання до ДП «Сетам» за адресою м. Київ, вул. Новопирогівська, 56.

11 березня 2020 року до приватного виконавця з`явився позивач (боржник), який ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, про що свідчить його власноручний підпис. Окрім того позивачу було надано Вимогу приватного виконавця, за наявності якої він мав право тимчасового безперешкодного доступу до авто для отримання власних речей.

12 березня 2020 року, в порядку частини першої статті 48, частини третьої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», від стягувача надійшла заява про призначення суб`єкта оціночної діяльності, в якій повідомлено зокрема, що сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо вартості майна.

23 березня 2020 року на адресу приватного виконавця надійшов Звіт про оцінку майна і в цей день відповідач направив боржнику повідомлення про ознайомлення з результатами оцінки.

24 березня 2020 року означений пакет документів був отриманий позивачем (боржником) особисто, про що свідчить витяг з сайту Укрпошти та наявний у матеріалах виконавчого провадження.

Окрім зазначеного відповідач наголосив, що постанова про передачу майна на реалізацію від 23 березня 2020 року, яку оскаржує позивач, взагалі не виносилась, так як не передбачена нормами діючого законодавства та, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження».

Також відповідачем зауважено, що виносилась постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 06 березня 2020 року, а не постанова про арешт майна боржника.

Таким чином відповідач вважає свої дії та рішення правомірними, а тому просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Оскільки станом на дату проведення судового засідання представником позивача не було отримано відзиву на позов, дослідивши матеріали справи, суд за згодою сторін вирішив завершити розгляд справи у порядку письмового провадження, надавши представнику позивача час для подачі відповіді на відзив.

Утім, станом на час винесення рішення по даній справі будь-які письмові пояснення від представника позивача чи позивача до суду не надходили.

Вирішуючи спір по суті заявленого позову суд дійшов наступних висновків.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої та другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Рішення, що підлягають примусовому виконанню на підставі виконавчих документів, визначені статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема виконавчих написів нотаріусів.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені вимоги до виконавчого документа.

Так, згідно частини першої цієї статті у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Як вбачається із матеріалів справи 04 березня 2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №51, яким запропоновано звернути стягнення на автомобіль марки Nissan, модель Note, тип ТЗ - легковий хетчбек, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , рік випуску 2008 (далі - «Предмет застави»), що належить на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 , виданого ВРЕР-7 УДАІ в м. Києві 18.06.2008 ОСОБА_1 . В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 по Кредитному договору №77.1/АК-01097.08.2 від 20 червня 2008 року, зазначений автомобіль на підставі Договору застави транспортного засобу №77.1/АК-01097.08.2-3 було передано у заставу Відкритому акціонерному товариству «Родовід банк», перейменованому на Публічне акціонерне товариство «Родовід банк». 24 травня 2019 року між ПАТ «Родовід банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір про відступлення права вимоги за договорами застави. За рахунок коштів, отриманих вір реалізації Предмету застави, запропоновано задовольнити вимоги Стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання Боржником умов Кредитного договору за період з 08 березня 2017 року по 27 січня 2020 року.

Виконавчий напис набирає юридичної сили з дати вчинення, тобто з 04 березня 2020 року, та має бути пред`явлений до виконання до органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень, протягом одного року з дня його вчинення.

Тобто, виконавчий документ - виконавчий напис нотаріуса набрав чинності з 04 березня 2020 року.

В свою чергу, відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону зокрема: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно частини третьої цієї статті у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

У відповідності з частиною п`ятою цієї статті виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини сьомої цієї статті у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження 05 березня 2020 року до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича надійшла заява, зареєстрована останнім за №573, про відкриття виконавчого провадження, в якій стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» просив прийняти до виконання виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем від 04 березня 2020 року за №51 про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» на предмет застави транспортний засіб автомобіль марки Nissan, модель Note, рік випуску 2008, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності боржнику в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 129 823, 29 грн.

В заяві, окрім іншого зазначено, що заставне авто може знаходитись в дворі за адресою: м. Київ, бульвар Івана Лепсе 57/38.

05 березня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Маляром Яном Анатолійовичем на підставі виконавчого напису №51 від 04 березня 2020 року відкрито виконавче провадження №61482880, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Частиною першою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

На спростування доводів позивача щодо необізнаності з приводу відкритого виконавчого провадження та власне особи приватного виконавця, у матеріалах виконавчого провадження наявний фіскальний чек за 05 березня 2020 року та витяг з сайту щодо статусу поштового відстеження відправлення 480, з якого вбачається вручення відправлення особисто адресату 19 березня 2020 року.

Окрім того 05 березня 2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на автомобіль марки марки Nissan, модель Note, тип ТЗ - легковий хетчбек, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , рік випуску 2008 , що належить боржнику.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

06 березня 2020 року відповідачем винесено постанову ВП №61482880 про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно якої описано заставне майно, а саме автомобіль марки Nissan, модель Note, рік випуску 2008, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 . На описане майно встановлено обмеження права користування та призначено відповідальним зберігачем представника ДП «Сетам». Вказані виконавчі дії проведені у присутності понятих.

Крім того, 06 березня 2020 року було складено Акт приймання-передавання майна, згідно якого ДП «Сетам» прийняло від виконавця арештоване та описане майно автомобіль марки Nissan, модель Note, рік випуску 2008, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В матеріалах виконавчого провадження міститься заява ОСОБА_1 на адресу приватного виконавця Маляра Я.А., зареєстрована останнім 11 березня 2020 року за №757, в якій ОСОБА_1 просив ознайомитися з виконавчим провадженням. На цій заяві наявний запис: «З матеріалами виконавчого провадження з засобами фотофіксації ознайомився у повному обсязі. 11.3.2020 р. підпис ОСОБА_1 ».

Також в матеріалах виконавчого провадження наявна вимога приватного виконавця від 11 березня 2020 року за №406, в якій приватний виконавець надав боржнику ОСОБА_1 тимчасовий доступ до майна: автомобіля марки Nissan, модель Note, рік випуску 2008, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , для отримання особистих речей.

На вказаній вимозі міститься напис: «Копію вимоги отримав 16.3.2020 р. підпис ОСОБА_1»

Наведене вище в свою чергу також спростовує доводи позивача про його необізнаність з відкритим виконавчим провадженням та проведеними виконавчими діями.

З матеріалів виконавчого провадження також вбачається, що 12 березня 2020 року від стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на адресу приватного виконавця надійшла заява (зареєстрована за №759) про призначення суб`єкта оціночної діяльності, оскільки сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна.

Так, статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

12 березня 2020 року приватним виконавцем винесено у ВП №61482880 постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроексперт Груп», який має Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданий 26 жовтня 2018 року за №816/18 Фондом Державного майна України (строк дії до 26 жовтня 2021 року), та ухвалено останньому надати звіт про оцінку майна, а саме автомобіля марки Nissan, модель Note, рік випуску 2008, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вказана постанова була направлена позивачу 13 березня 2020 року та отримана останнім 19 березня 2020 року, що підтверджується фіскальним чеком та витягом із поштового сайту.

Звіт про оцінку майна за результатами проведення незалежної оцінки колісного транспортного засобу - легковий хетчбек Nissan Note, 2008 року випуску, VIN НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір - чорний надійшов до приватного виконавця 23 березня 2020 року та зареєстрований за №928.

Відповідно до частини п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Приватний виконавець на адресу боржника та стягувача 23 березня 2020 року за №452 направив листа - «Ознайомлення з результатами оцінки майна», який відповідно до фіскального чеку та поштового відстеження відправлення 020 особисто вручене боржнику 24 березня 2020 року.

Наведене вище в своїй сукупності свідчить про те, що приватний виконавець Маляр Я.А. при виконанні виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем від 04 березня 2020 року за №51 про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» на предмет застави транспортного засобу автомобіля марки Nissan, модель Note, рік випуску 2008, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності боржнику в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 129 823, 29 грн., вчиняв дії у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої цієї статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність вимогам частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що дії та рішення приватного виконавця Маляра Яна Анатолійовича відповідали визначеним вимогам законодавства.

Доводи ж позивача, викладені у позовній заяві, спростовані наданими відповідачем матеріалами виконавчого провадження №61482880 і не заслуговують на увагу. Позивач зазначав, що виконавчий напис пред`явлений до виконання на наступний день після його вчинення, в той час як ще є термін для такого пред`явлення; також вказував на існування провадження в Солом`янському районному суді м. Києва щодо цивільної справи №760/12912/14-ц, однак вказане не впливає на правомірність дій та рішень відповідача по даній справі.

Виконавче провадження №61482880 відкрите на виконання виконавчого напису нотаріуса, який набрав чинності з дати винесення, тобто на час відкриття виконавчого провадження пред`явлений до примусового виконання виконавчий документ набрав законної сили. Всі подальші дії приватного виконавця суд оцінював на їх відповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Незгода позивача із виконавчим написом нотаріуса чи іншими діями стягувача не є предметом даного спору і не оцінюється судом.

Відтак, позовні вимоги є не обгрунтованими, і відповідно не підлягають задоволенню.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову судові витрати, які підлягають розподілу відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 287, 251 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного виконавця Маляра Яна Анатолійовича про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 287, 296 - 297, з урахуванням перехідних положень, Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко