Справа № 380/1008/20
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/1008/20
У Х В А Л А

з питань закриття провадження у справі

22 квітня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі : головуючого судді Гулкевич І.З., секретар судового засідання Іванес Х.О., за участю : позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Блонського М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Річківської сільської ради про поновлення на посаді, стягнення доплати за суміщення професій (посад) та моральної шкоди, -

встановив:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Річківської сільської ради, в якому просить :

- поновити ОСОБА_1 на посаді юрист-консультанта Річківської сільської ради з 18.09.2018 року;

- стягнути з Річківської сільської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.09.2018 року;

- стягнути з Річківської сільської ради на користь ОСОБА_1 доплати за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника за період 31.03.2016 по 29.08.2018 року;

- стягнути з Річківської сільської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100000 грн.

Ухвалою суду від 20.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Як вбачається з заявленого адміністративного позову, його предметом є поновлення позивача на посаді юрист-консультанта Річківської сільської ради та виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення доплати за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника та моральної шкоди.

З ініціативи суду , в судовому засіданні поставилось на обговорення питання про закриття провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Позивач в судовому засіданні щодо закриття провадження у справі поклався на думку суду.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо закриття провадження у справі поклався на думку суду.

При прийнятті ухвали, суд виходив з наступного.

Судом з матеріалів справи встановлено, що розпорядженням сільського голови Річківської сільської ради від 03.02.2015 №40 ОСОБА_1 згідно трудового договору прийнято на посаду юриста-консультанта Річківської сільської ради.

Розпорядженням сільського голови Річківської сільської ради №304 від 18.09.2018 ОСОБА_1 звільнено з посади юриста-консультанта Річківської сільської ради згідно п.1 ст. 36 КЗпП України з 18.09.2018 згідно поданої заяви та згодою сторін. Розірвано трудовий договір від 03.02.2015 та додаткову угоду до трудового договору від 02.02.2018 за згодою сторін з 18.09.2018.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Абзацом 2 пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України встановлено, що у цьому Кодексі термін публічно - правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Частиною 1 статті 19 КАС України визначено справи у публічно - правових спорах, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Так, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За визначенням, наведеним у пункті 17 частини 1 статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що спір між сторонами стосується звільнення позивача з посади юриста-консультанта Річківської сільської ради.

Вказана посада в розумінні КАС України не належить до посад публічної служби.

Відповідно до статті 1 КЗпП України вказаний Кодекс регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Частиною 1 статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно з частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відтак, даний спір, що пов`язаний із захистом порушених трудових прав позивача, виник у сфері приватноправових відносин, не є публічно-правовим, а тому юрисдикція адміністративних судів, що встановлена статтею 19 КАС України, на нього не поширюється. Справа за цим позовом має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

На підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, зважаючи на те, що спір у даній справі не є публічно-правовим, а випливає з цивільних правовідносин і стосується трудових відносин позивача за трудовим договором, укладеним в порядку КЗпП України, дана справа підлягає розгляду за правилами Цивільного процесуального кодексу України, а отже провадження у справі № 380/1008/20 підлягає закриттю.

За приписами частини 1 статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Беручи до уваги наведену норму, суд роз`яснює позивачу, що він вправі звернутися з позовом до місцевого загального суду у порядку цивільного судочинства.

Так, порядок повернення сплаченого судового збору у разі закриття провадження у справі визначений Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до пунктів 1 та 5 частини першої статті 7 вказаного Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а також в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 за звернення з позовною заявою до суду було сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією № від 14.02.2020.

Отже сплачений позивачем судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає поверненню з Державного бюджету України на користь позивача.

Щодо клопотання представника відповідача про присудженні судових витрат на правничу допомогу у сумі 9000 грн., суд зазначає таке.

Крім того, положеннями ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 9000 грн., представником відповідача надані наступні докази: копія ордеру про надання правничої (правової) допомоги, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, попередній розрахунок суми витрат, договір про надання правової допомоги від 06.03.2020 року №06/03, акт наданих послуг №10/03 від 10.03.2020; копія платіжного доручення №25 від 10.03.2020 на суму 6000 грн .

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з ч.2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що при наданні адвокатом розрахунку витрат на правову (правничу) допомогу на суму 9000,00 грн. щодо обсягу наданих послуг та використання адвокатом робочого часу не було належним чином враховано витрачений ним час на вчинення дій та їх обсяг, що пов`язані з розглядом справи.

Крім того, з поданих документів не вбачається детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та їх зв`язок з розглядом справи, відсутні будь-які детальні розрахунки на підтвердження факту здійснення витрат, їх обґрунтованості та пропорційності.

Тобто, суд вважає, що розмір понесених відповідачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 9000,00 грн. є необґрунтованим та непропорційним до предмета спору та складності справи.

За таких обставин, на думку суду, в даному випадку відсутні підстави для стягнення витрат відповідача на правничу допомогу адвоката у розмірі 9000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 139, п. 1 ч. 1 ст. 238, 239, 241-243, 248, 250 256, 295, 297 КАС України, суд,-

постановив :

Закрити провадження у справі № 380/1008/20 за позовом ОСОБА_1 до Річківської сільської ради про поновлення на посаді, стягнення доплати за суміщення професій (посад) та моральної шкоди.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Городоцької міської ради () п`ятдесят відсотків судового збору в розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 коп), сплаченого за квитанцією № від 14.02.2020 року.

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дня складення ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 27 квітня 2020 року.

Суддя Гулкевич І.З.