Справа № 260/338/20
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2020 року м. Ужгород№ 260/338/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Калинич Я.М.,

при секретарі судового засідання - Попович М.М.

за участю:

сторони не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства освіти і науки України (пр-т Перемоги, буд. 10, м. Київ, 01135, ) про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства освіти і науки України (далі - відповідач, МОН України), в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати пункт 2 Наказу № 1301 від 15.10.2019 року «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 15 жовтня 2019 року» в частині скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.053.16 Національного педагогічного університету імені М. П. Драгоманова від 16 листопада 2018 року, протокол № 13/1.1, про присудження наукового ступеня доктора філософських наук зі спеціальності 09.00.03 «Соціальна філософія та філософія історії» та відмови у видачі диплома доктора філософських наук ОСОБА_1 .

2. Зобов`язати Міністерство освіти і науки України повторно розглянути атестаційну справу та дисертаційну роботу ОСОБА_1 на тему «Соціальна філософія та філософія історії» на здобуття наукового ступеня доктора філософських наук зі спеціальності 09.00.03, із залученням фахівців, які не брали участь у попередній експертизі дисертації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 жовтня 2019 року Міністерством освіти і науки України видано Наказ № 1301 «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 15 жовтня 2019 року», згідно з п. 2 якого, скасовано рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.053.16 Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова від 16 листопада 2018 року, протокол № 13/1.1, про присудження наукового ступеня доктора філософських наук зі спеціальності 09.00.03 «Соціальна філософія та філософія історії» та відмовити у видачі диплома доктора філософських наук ОСОБА_1 на підставі висновку. Позивач зазначає, що його офіційно не повідомляли про направлення атестаційної справи на Атестаційну колегію МОН України. Позивач вважає, що п.2 Наказу №1301 від 15.10.2019 року «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 15 жовтня 2019 року» є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

16 березня 2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов. У відзиві на адміністративний позов представник відповідача повідомив, що рішення, відображене в абзаці другому пункту 2 наказу Міністерства освіти і науки України від 15 жовтня 2019 року № 1301, прийнято МОН обґрунтовано, оскільки, крім порушення пункту 14 Порядку присудження наукових ступенів, мали місце порушення пункту 7, абзацу першого пункту 9, абзацу четвертого пункту 10 Порядку присудження наукових ступенів та Вимог до оформлення дисертації; строк розгляду дисертації позивача у МОН подовжено правомірно, оскільки нововиявлені обставини у справі потребували більш повного їх оцінювання; у позовній заяві не наведено аргументів для спростування порушень пункту 7, абзацу першого пункту 9, абзацу четвертого пункту 10 Порядку присудження наукових ступенів та Вимог до оформлення дисертації. За таких обставин, представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте 18.03.2020 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

16 листопада 2018 року ОСОБА_1 на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 26.053.16 Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова була захищена дисертація «Справедливість як імператив соціокультурної дійсності» за спеціальністю 09.00.03 - соціальна філософія та філософія історії.

Захист відбувся публічно. За результатами таємного голосування членів спеціалізованої вченої ради Д 26.053.16 Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова позивачу одноголосно присуджено науковий ступінь доктора філософських наук.

У подальшому атестаційну справу та дисертацію щодо позивача винесено на розгляд експертної ради з питань проведення експертизи дисертацій з філософських, політичних та соціологічних наук.

За результатами розгляду дисертації вирішено пропонувати МОН України направити дисертацію на додаткову експертизу до спеціалізованої вченої ради Д 26.161.02 Інституту філософії імені Г.С. Сковороди НАН України. Підставою такого рішення стала заява громадської організації «ТРОН» від 08.01.2019 року.

25 квітня 2019 року Департаментом атестації кадрів вищої кваліфікації МОН України директору Інституту філософії імені Г.С. Сковороди НАН України був направлений лист за № 9/36-19 щодо додаткового розгляду дисертації ОСОБА_1 .

Як вбачається з колективної рецензії (відгуку) Інституту філософії імені Г.С. Сковороди НАН України щодо дисертації ОСОБА_1 : «...в цілому робота є професійним дослідженням і робить вагомий внесок у розробку проблеми справедливості в українській філософії, і .. загалом може вважатися відповідною кваліфікаційному рівню доктора філософських наук за спеціальністю 09.00.03 - соціальна філософія та філософія історії».

26 вересня 2019 року відбулося засідання Експертної ради з питань проведення експертизи дисертацій з філософських, політичних та соціологічних наук. На засіданні прийнято рішення (Протокол № 4 від 26.09.2019 року) рекомендувати Атестаційній колегії МОН скасувати рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.053.16 Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова про присудження мені, ОСОБА_1 , наукового ступеня доктора філософських наук.

15 жовтня 2019 року Міністерством освіти і науки України видано Наказ № 1301 «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 15 жовтня 2019 року», згідно з п. 2 якого, скасовано рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.053.16 Національного педагогічного університету імені М. П. Драгоманова від 16 листопада 2018 року, протокол № 13/1.1, про присудження наукового ступеня доктора філософських наук зі спеціальності 09.00.03 «Соціальна філософія та філософія історії» та відмовити у видачі диплома доктора філософських наук ОСОБА_1 на підставі висновку.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд враховував наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 6 Закону України «Про вищу освіту» (чинна на час виникнення спірних правовідносин) визначає порядок атестації здобувачів вищої освіти.

Відповідно до частини першої вказаної статті атестація - це встановлення відповідності засвоєних здобувачами вищої освіти рівня та обсягу знань, умінь, інших компетентностей вимогам стандартів вищої освіти.

Атестація здійснюється відкрито і гласно. Здобувачі вищої освіти та інші особи, присутні на атестації, у тому числі під час захисту дисертації, можуть вільно здійснювати аудіо- та/або відеофіксацію процесу атестації.

Частина четверта цієї статті визначає, що атестація осіб, які здобувають ступінь доктора наук, здійснюється постійно діючою спеціалізованою вченою радою закладу вищої освіти чи наукової установи, акредитованою Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти, на підставі публічного захисту наукових досягнень у вигляді дисертації або опублікованої монографії, або сукупності статей, опублікованих у вітчизняних та/або міжнародних рецензованих фахових виданнях, перелік яких затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Дисертації осіб, які здобувають ступінь доктора філософії, та дисертації (або наукові доповіді у разі захисту наукових досягнень, опублікованих у вигляді монографії або сукупності статей, опублікованих у вітчизняних та/або міжнародних рецензованих фахових виданнях) осіб, які здобувають ступінь доктора наук, а також відгуки опонентів оприлюднюються на офіційних веб-сайтах відповідних закладів вищої освіти (наукових установ) відповідно до законодавства (частина п`ята статті).

Згідно з частиною шостою зазначеної статті до захисту допускаються дисертації (наукові доповіді), виконані здобувачем наукового ступеня самостійно. Виявлення в поданій до захисту дисертації (науковій доповіді) академічного плагіату є підставою для відмови у присудженні відповідного наукового ступеня.

Виявлення академічного плагіату у захищеній дисертації (науковій доповіді) є підставою для скасування рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукового ступеня та видачу відповідного диплома. Якщо дисертація (наукова доповідь), в якій виявлено академічний плагіат, була захищена у постійно діючій спеціалізованій вченій раді, науковий керівник (консультант), офіційні опоненти, які надали позитивні висновки про наукову роботу, та голова відповідної спеціалізованої вченої ради позбавляються права брати участь у роботі спеціалізованих вчених рад строком на два роки, а вищий навчальний заклад (наукова установа) позбавляється акредитації відповідної постійно діючої спеціалізованої вченої ради та права створювати разові спеціалізовані вчені ради строком на один рік. Якщо дисертація (наукова доповідь), в якій виявлено академічний плагіат, була захищена у разовій спеціалізованій вченій раді, науковий керівник, члени цієї ради та офіційні опоненти, які надали позитивні висновки про наукову роботу, позбавляються права брати участь у роботі спеціалізованих вчених рад строком на два роки, а вищий навчальний заклад (наукова установа) позбавляється права створювати разові спеціалізовані вчені ради строком на один рік.

Скасування рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукового ступеня у разі виявлення академічного плагіату здійснюється Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти за поданням Комітету з питань етики у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, та може бути оскаржене відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 1 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №630, Міністерство освіти і науки України (МОН) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

МОН є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

МОН відповідно до покладених на нього завдань: формує та забезпечує функціонування системи атестації педагогічних, зокрема керівних, наукових і науково-педагогічних кадрів, організовує їх атестацію щодо присвоєння їм кваліфікаційних категорій, педагогічних та вчених звань і підвищення їх кваліфікації.

При цьому, відповідно до підпункту 7 пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1556-VII, підготовка кандидатів та докторів наук, що здійснюється закладами вищої освіти та науковими установами і започаткована до 1 вересня 2016 року, продовжується в межах передбаченого строку підготовки відповідно до законодавства, чинного на момент набрання чинності цим Законом. За результатами захисту дисертацій на здобуття наукового ступеня кандидата наук та наукового ступеня доктора наук у спеціалізованих вчених радах, утворених центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, здобувачам наукових ступенів присуджується науковий ступінь кандидата або доктора наук відповідно до законодавства, чинного до набрання чинності цим Законом, та видається диплом кандидата або доктора наук центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки до 31 грудня 2020 року. Цей строк може бути подовжено на час академічної або соціальної відпустки, військової служби або тривалої хвороби.

Згідно з підпунктами 47, 48 пункту 4 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №630, МОН України відповідно до покладених на нього завдань: формує та забезпечує функціонування системи атестації педагогічних, зокрема керівних, наукових і науково-педагогічних кадрів, організовує їх атестацію щодо присвоєння їм кваліфікаційних категорій, педагогічних та вчених звань і підвищення їх кваліфікації; утворює атестаційну колегію, яка на принципах прозорості та відкритості затверджує рішення вчених рад закладів вищої освіти (наукових установ) про присвоєння науковим і педагогічним працівникам вчених звань старшого дослідника, доцента та професора, організовує її роботу, розглядає питання про позбавлення зазначених звань, оформляє та видає відповідні атестати, а також розглядає апеляції на рішення атестаційної колегії.

Питання присудження наукових ступенів доктора і кандидата наук регулює Порядок присудження наукових ступенів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 року №567 (далі - Порядок №567).

Пунктом 9 вказаного Порядку визначено, що дисертація на здобуття наукового ступеня є кваліфікаційною науковою працею, виконаною особисто здобувачем у вигляді спеціально підготовленого рукопису або опублікованої монографії. Підготовлена до захисту дисертація повинна містити висунуті здобувачем науково обґрунтовані теоретичні або експериментальні результати, наукові положення, а також характеризуватися єдністю змісту і свідчити про особистий внесок здобувача в науку.

Відповідно до пункту 10 Порядку докторська дисертація:

- може бути подана до захисту у вигляді опублікованої монографії;

- повинна містити наукові положення та науково обґрунтовані результати у певній галузі науки, що розв`язують важливу наукову або науково-прикладну проблему і щодо яких здобувач є суб`єктом авторського права.

Згідно з пунктом 14 Порядку якщо у дисертації використано ідеї або розробки, що належать співавторам, разом з якими опубліковані наукові праці, здобувач повинен відзначити цей факт у дисертації та в авторефераті з обов`язковим зазначенням конкретного особистого внеску в такі праці або розробки.

У разі виявлення текстових запозичень, використання ідей, наукових результатів і матеріалів інших авторів без посилання на джерело дисертація знімається з розгляду незалежно від стадії проходження без права її повторного захисту.

Виявлення в дисертації, авторові якої вже видано диплом доктора чи кандидата наук, текстових запозичень без посилання на джерело, є підставою для прийняття рішення про позбавлення його наукового ступеня.

Пункт 26 вказаного порядку визначає, що у МОН розглядаються документи атестаційних справ здобувачів наукових ступенів та проводиться експертиза дисертацій з метою здійснення контролю за дотриманням спеціалізованими вченими радами вимог нормативно-правових актів з питань атестації наукових кадрів, про що готується висновок, який подається на розгляд атестаційної колегії МОН.

Якщо під час проведення експертизи дисертації встановлено порушення спеціалізованою вченою радою вимог нормативно-правових актів з питань атестації наукових кадрів, то МОН скасовує рішення ради про присудження наукового ступеня, вживає заходів, зокрема:

- вказує на недоліки під час розгляду дисертації та проведення її захисту;

- звужує профіль ради;

- пропонує керівнику вищого навчального закладу або наукової установи, в якій утворено раду, подати інші кандидатури для призначення голови ради, його заступника або вченого секретаря;

- позбавляє офіційних опонентів, членів комісії ради з попереднього розгляду права участі в атестації наукових кадрів;

- припиняє діяльність ради з визначенням строку, протягом якого нове клопотання про утворення ради не подається.

Згідно з пунктом 26 вказаного порядку строк розгляду у МОН дисертації та атестаційної справи здобувача наукового ступеня доктора наук не повинен перевищувати шести місяців, а наукового ступеня кандидата наук - чотирьох місяців.

Як вбачається з матеріалів справи в порядку, встановленому КМУ у постанові від 24.07.2013 №567, відповідно до Положення про спеціалізовану вчену раду та Положення про атестаційну колегію Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України після захисту дисертації позивачем Спеціалізованою вченою радою Д 26.053.16 Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова прийнято рішення щодо присудження ОСОБА_1 наукового ступеня доктора філософських наук на підставі прилюдного захисту дисертації «Справедливість як імператив соціокультурної дійсності» зі спеціальності 09.00.03 соціальна філософія та філософія історії.

Пунктом 29 Порядку присудження наукових ступенів і присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника контроль за науковим рівнем дисертації, їх науковою та практичною цінністю, роботою спеціалізованих вчених рад, дотримання єдиних вимог до здобувачів наукових ступенів, а також експертизу дисертацій здійснює МОН за участю експертних рад.

Порядок роботи експертних рад визначається Положенням про експертну раду, що затверджує МОН.

З цією метою Наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 14 вересня 2011 року № 1058, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2011 року № 1167/19905, затверджено Положення про експертну раду з питань проведення експертизи дисертаційних робіт Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України.

Відповідно до пунктів 1, 3 вказаного Положення, експертна рада з питань проведення експертизи дисертаційних робіт Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України (далі - експертна рада) є дорадчим органом Міністерства освіти і науки України, що утворюється для проведення експертизи дисертацій з метою здійснення контролю за їх науковим рівнем, науковою та практичною цінністю, роботою спеціалізованих вчених рад та дотриманням єдиних вимог до здобувачів наукових ступенів.

Експертні ради формуються Міністерством освіти і науки України з провідних учених певної галузі науки, які мають досвід з підготовки здобувачів наукових ступенів та беруть участь у процесі атестації наукових кадрів, за пропозиціями національних академій наук, центральних органів виконавчої влади, у сфері управління яких є вищі навчальні заклади III-IV рівня акредитації та наукові установи, а також вищих навчальних закладів III-IV рівня акредитації та наукових установ, що належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України.

Пунктом 7 Положення про експертну раду визначено, що головним завданням експертної ради є участь у проведенні експертизи захищених дисертацій, розгляді документів атестаційних справ, а пунктом 10 Положення передбачено, що засідання проводиться за умови обов`язкової присутності представників Міністерства освіти і науки України, які беруть участь у засіданні експертної ради без права голосу. Засідання експертної ради проводиться відповідно до графіка, затвердженого Міністерством освіти і науки України.

Пунктами 11, 12 Положення про експертну раду з питань проведення експертизи дисертаційних робіт Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України, згідно яких для розгляду дисертації та документів атестаційної справи, що надходять до експертної ради, голова експертної ради (за його відсутності - заступник) за узгодженням з Міністерством освіти і науки України призначає експерта (експертів). Експерти отримують дисертацію, її електронну копію та атестаційну справу на засіданні експертної ради або у робочому порядку. Експерт: аналізує якість підготовки документів атестаційної справи (відгуки офіційних опонентів, відгуки на автореферат, висновок спеціалізованої вченої ради, публікації); визначає глибину обговорення дисертації під час захисту; аналізує якість підготовки дисертаційної роботи та автореферату щодо відповідності змісту роботи вимогам до кваліфікаційних наукових праць рівня кандидата чи доктора наук, відповідності паспорту наукової спеціальності, за якою захищено дисертацію, а також на наявність текстових запозичень; оцінює наукову та практичну цінність дисертації, а також ступінь новизни отриманих результатів, достовірність її висновків та рекомендацій. За результатами експертизи експерт готує проект атестаційного висновку.

Відповідно до п. 27 Порядку № 567 контроль за науковим рівнем дисертацій, роботою спеціалізованих вчених рад МОН здійснює за участю експертних рад з питань проведення експертизи дисертацій. Порядок утворення, функціонування та діяльності експертних рад з питань проведення експертизи дисертацій визначається положенням про експертну раду, яке затверджує МОН. Експертні ради з питань проведення експертизи дисертацій проводять експертизу захищених дисертацій, розглядають питання, що належать до їх компетенції, готують експертні висновки про відповідність встановленим вимогам і відповідають за якість та об`єктивність підготовлених ними висновків. У разі потреби МОН запрошує на засідання експертної ради з питань проведення експертизи дисертацій здобувача, наукового керівника, керівника спеціалізованої вченої ради, де проводився захист дисертації.

Згідно з витягом із протоколу №2 засідання експертної ради з питань проведення експертизи дисертацій з філософських, політичних і соціологічних наук від 15.04.2019 року експертна рада вирішила: за результатами розгляду дисертації ОСОБА_1 пропонувати МОН України направити дисертацію на додаткову експертизу до спеціалізованої вченої ради Д 26.161.02 Інституту філософії імені Г.С. Сковороди НАН України у зв`язку з фактами текстових запозичень без посилання на джерело, виявленими незалежною громадською експертизою, та сумнівами у відповідності дисертаційного дослідження кваліфікаційним вимогам до присудження наукового ступеня доктора філософських наук.

Відповідно до витягу з протоколу №4 засідання експертної ради з питань проведення експертизи дисертацій з філософських, політичних і соціологічних наук від 26 вересня 2019 року експертна рада вирішила: за результатами розгляду дисертації ОСОБА_1 членами експертної ради з філософських, політичних і соціологічних наук та додатковою експертизою, проведеною спеціалізованою вченою радою Д 26.161.02 Інституту філософії імені Г.С. Сковороди НАН України, прийнято рішення пропонувати МОН України скасувати рішення спеціалізованої вченої ради у присудженні наукового ступеня доктора філософських наук ОСОБА_1 .

Згідно з витягом із протоколу №4 засідання атестаційної колегії Міністерства освіти і науки України від 15 жовтня 2019 року, атестаційна колегія вирішила: 1) скасувати рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.053.16 Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова про присудження ОСОБА_1 наукового ступеня доктора філософських наук зі спеціальності 09.00.03 «Соціальна філософія історії»; 2) висловити зауваження голові ради Д 26.053.16 за порушення вимог пункту 14 Порядку присудження наукових ступенів щодо виявлення в дисертації текстових запозичень, використання ідей, наукових результатів і матеріалів інших авторів без посилання на джерело.

Як встановлено судом, на засідання експертної ради позивач не запрошувався.

Також, відповідно до наявної в матеріалах справи довідки №07-10/1829 від 13.11.2019 року вбачається, що ані голова, ані інші члени Спеціалізованої вченої ради Д 26.053.16 Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова не були запрошені на жодне засідання експертної ради МОН України для розгляду дисертаційного дослідження на здобуття наукового ступеня доктора філософських наук ОСОБА_1 .

Згідно з п. 28 Порядку № 567 строк розгляду у МОН дисертації та атестаційної справи здобувача наукового ступеня доктора наук не повинен перевищувати шести місяців, а наукового ступеня кандидата наук - чотирьох місяців. Будь-які пропозиції і заяви щодо додаткової оцінки дисертацій та атестаційних справ розглядаються МОН до прийняття рішення. За особливих обставин, які потребують більш тривалого строку для проведення експертизи дисертації, питання щодо його продовження вирішує МОН у кожному конкретному випадку, про що інформується спеціалізована вчена рада.

Як встановлено судом, атестаційна справа та дисертація позивача надійшла до МОН України в грудні 2018, у зв`язку з чим Порядок № 567 за висновком суду пов`язує з вказаною датою початок перебігу строку для розгляду у МОН дисертації та атестаційної справи здобувача наукового ступеня доктора наук - позивача.

Водночас, відповідно до змісту п. 19 Положення про експертну раду з питань проведення експертизи дисертаційних робіт Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України 14.09.2011 № 1058 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.10.2011 за № 1167/19905, строк розгляду дисертації та атестаційної справи здобувача наукового ступеня доктора наук в експертній раді не повинен перевищувати трьох місяців.

З системного аналізу вищевказаних норм вбачається, що загальний строк розгляду у МОН України атестаційною колегією дисертації та атестаційної справи здобувача наукового ступеня доктора наук не повинен перевищувати шести місяців, а строк розгляду в експертній раді не повинен перевищувати трьох місяців.

При цьому, з матеріалів справи видно, що розгляд у МОН дисертації та атестаційної справи здобувача наукового ступеня доктора наук ОСОБА_1 тривав понад встановлений законодавством строк у три місяці для розгляду атестаційної справи та дисертації у експертній раді.

Відповідно судом встановлено, що рішення атестаційної колегії, на підставі якого прийнято Наказ МОН України №1301 видано 15.10.2019 року, що свідчить про порушення загального строку встановленого для розгляду у МОН України дисертації та атестаційної справи здобувача наукового ступеня доктора наук.

Водночас, відповідачем всупереч вимогам частини другої статті 77 КАС України не надано суду доказів на підтвердження наявності особливих обставин, які потребують більш тривалого строку для проведення експертизи дисертації та Міністерством освіти та науки України не приймалось жодних рішень щодо встановлення більш тривалого строку для проведення експертизи дисертації.

Також, суд вважає за необхідне взяти до уваги наявну в матеріалах копію висновку Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності за заявою ОСОБА_1 від 31.01.2020 року за №5971, на вирішення експертів у сфері інтелектуальної власності були поставлені наступні питання:

1. «Чи міститься у докторській дисертації ОСОБА_1 на тему «Справедливість як імператив соціокультурної дійсності» (наукова спеціальність 09.00.03 - соціальна філософія та філософія історії), зокрема у підрозділі 3.2, ознаки академічного плагіату?»

2. «Чи мало місце у докторській дисертації ОСОБА_1 на тему «Справедливість як імператив соціокультурної дійсності» (наукова спеціальність 09.00.03 - соціальна філософія та філософія історії), зокрема у підрозділі 3.2, використання ідей, наукових результатів і матеріалів інших авторів без посилань на першоджерело?»

3. «Чи мало місце у докторській дисертації ОСОБА_1 на тему «Справедливість як імператив соціокультурної дійсності» (наукова спеціальність 09.00.03 - соціальна філософія та філософія історії), зокрема у підрозділі 3.2, використання уривків творів, зазначених у заяві ГО «Трон» від 08.01.2019 p., без посилань на джерело?»

Так, висновком експертного дослідження в сфері інтелектуальної власності № 5971, складеного 29.01.2020 року комісією експертів у складі: ОСОБА_2 (голова комісії), старшого наукового співробітника лабораторії досліджень об`єктів інформаційних технологій та інтелектуальної власності ЛНДІСЕ; ОСОБА_3 , провідного наукового співробітника Рівненського відділення ЛНДІСЕ, встановлено: «У підрозділі 3.2 докторської дисертації ОСОБА_1 на тему «Справедливість як імператив соціокультурної дійсності» (наукова спеціальність 09.00.03 - соціальна філософія та філософія історії) відсутні ознаки академічного плагіату».

Також, суд бере до уваги, що у колективній рецензії (відгуку) не міститься рекомендації щодо скасування рішення спеціалізованої ради, про невідповідність роботи Порядку присудження наукових ступенів і присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2007 N 423, навпаки, міститься позитивний висновок, хоч із зауваженнями. Згідно з колективною рецензією (відгуком) Інституту філософії імені Г.С. Сковороди НАН України щодо дисертації ОСОБА_1 будь-яких підстав щодо сумнівів у частині питання актуальності, наукової новизни по цій дисертації не вбачається. Процедурні вимоги щодо проведення захисту дотримані.

Відтак суд приходить до висновку, про необхідність визнати протиправним та скасувати пункт 2 Наказу № 1301 від 15.10.2019 року «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 15 жовтня 2019 року» в частині скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.053.16 Національного педагогічного університету імені М. П. Драгоманова від 16 листопада 2018 року, протокол № 13/1.1, про присудження наукового ступеня доктора філософських наук зі спеціальності 09.00.03 «Соціальна філософія та філософія історії» та відмови у видачі диплома доктора філософських наук ОСОБА_1 .

В свою чергу, згідно з пунктом 29 Порядку №567 повторний розгляд дисертації та атестаційної справи у МОН здійснюється за рішенням суду із залученням фахівців, які не брали участі у попередній експертизі дисертації.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №826/7380/15 (провадження №11-778апп18), постанові Верховного Суду від 10.05.201 у справі №161/10774/17 (адміністративне провадження №К/9901/58172/18).

Зважаючи на вказану норму, а також приймаючи до уваги визнання судом протиправним та таким, що підлягає скасуванню п. 2 Наказу № 1301 від 15.10.2019 року «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 15 жовтня 2019 року» в частині скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.053.16 Національного педагогічного університету імені М. П. Драгоманова від 16 листопада 2018 року, протокол № 13/1.1, про присудження наукового ступеня доктора філософських наук зі спеціальності 09.00.03 «Соціальна філософія та філософія історії» та відмови у видачі диплома доктора філософських наук ОСОБА_1 , суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача буде розглянути повторно атестаційну справу та дисертаційну роботу ОСОБА_1 на тему «Соціальна філософія та філософія історії» на здобуття наукового ступеня доктора філософських наук зі спеціальності 009.00.03, із залученням фахівців, які не брали участь у попередній експертизі дисертації.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його заперечення, і не довів правомірності винесення спірного наказу в оскаржуваній частині.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ Перехідні положення КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства освіти і науки України (пр-т Перемоги, буд. 10, м. Київ, 01135, ) про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 2 Наказу № 1301 від 15.10.2019 року «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 15 жовтня 2019 року» в частині скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.053.16 Національного педагогічного університету імені М. П. Драгоманова від 16 листопада 2018 року, протокол № 13/1.1, про присудження наукового ступеня доктора філософських наук зі спеціальності 09.00.03 «Соціальна філософія та філософія історії» та відмови у видачі диплома доктора філософських наук ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Міністерство освіти і науки України повторно розглянути атестаційну справу та дисертаційну роботу ОСОБА_1 на тему «Соціальна філософія та філософія історії» на здобуття наукового ступеня доктора філософських наук зі спеціальності 09.00.03, із залученням фахівців, які не брали участь у попередній експертизі дисертації.

4. Стягнути з Міністерства освіти і науки України (пр-т Перемоги, буд. 10, м. Київ, 01135, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1681,00 грн (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 30 квітня 2020 року.

СуддяЯ. М. Калинич