Справа № 360/4970/19
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року справа №360/4970/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

секретар Сізонов Є.С.,

за участі представника відповідача Білашової К.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката Рудої Олени Олексіївни, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року у справі №360/4970/19 (суддя Басова Н.М., повний текст складено 27.01.2020р. в м. Сєвєродонецьк Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 06.11.2019 року № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій в розмірі 34000 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що посадові особи при складанні акту, фактично її не проводили, перевірялись лише дозвільні документи на підприємницьку діяльність, пляшки з пивом та сигарет при них не було, опечатування не проводилось. Понятих або інших осіб, для перевірки або фіксування її результатів не було, фото-, відеозйомка в магазині не проводилась. Продавець в сфері юриспруденції неграмотна, розхвилювалася та представники відповідача ввели її в оману. Вважає, що позивача протиправно притягнуто до відповідальності.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, що мають значення для справи. Позивач зазначає, що магазин не здійснює продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Сигарети та пляшку пива продавець купила для свого сина. Чек на продаж зазначених товарів не надавала. Під час перевірки не було встановлено факту перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 . Під час надання пояснень ОСОБА_2 не попереджалась про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих чи недостовірних відомостей та в подальшому відмовилась від своїх пояснень. Звертає увагу суду, що з доданих до акту перевірки фотографій алкоголю та сигарет неможливо ідентифікувати де і коли зроблені ці фотографії та чи на них дійсно були сфотографовані саме ті товари. Неможливо встановити ціни, відсутній факт який би підтверджував реалізацію зазначених товарів. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за даним фактом не складався, матеріали по справі працівниками податкового органгу в органи Національної поліції не надавалися.

Під час апеляційного розгляду представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечувала, позивач та її представник до суду не прибули.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з 08.01.2014, основним видом економічної діяльності є 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с. 16).

Відповідно договору оренди об`єкту нерухомості від 05.02.2019 року укладеного між Новоайдарською районною спілкою споживчих товариств та позивачем, з 05.02.2019 по 31.12.2019 (включно) позивач користувалася магазином, загальною площею 40,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 88-91).

09.10.2019 на ім`я в.о. начальника Головного управління ДПС у Луганській області надійшла доповідна записка начальника управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів разом з додатком №129/12-32-32-01-07 про розгляд питання щодо проведення фактичної перевірки на підставі п.п. 80.2.5 ст. 80 Податкового кодексу України, оскільки в ході доперевірочного аналізу встановлено, що у магазині за вказаною вище адресою здійснюється реалізація підакцизних товарів, при цьому ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі підакцизними товарами немає, РРО немає (а.с. 118,119).

09.10.2019 на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 20.1.8 п. 20.1 ст. 20, п.п. 20.1.10 п.20.1 ст. 20, п.п. 20.1.11 п. 20.1 ст. 20, п.п. 20.1.13 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п.80.2.5 п. 80.2 та п. 80.8 ст. 80 Податкового кодексу України ГУ ДПС у Луганській області винесено наказ №201 про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (магазин) з 17.10.2019 по 26.10.2019 в тому числі позаробочий час (а.с. 44).

09.10.2019 ГУ ДПС у Луганській області винесені направлення №№ 119, 120 від 09.10.2019 на проведення фактичної перевірки з 17.10.2019 по 26.10.2019 ФОП ОСОБА_1 у складі начальника відділу Гаркуна В. ОСОБА_3 та головного державного ревізора-інспектора Колочко Т.П. (а.с. 45,46).

17.10.2019 о 09 год. 30 хв. співробітниками ГУ ДПС у Луганській області, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проведено фактичну перевірку в присутності продавця

ОСОБА_2 була ознайомлена під підпис з наказом про проведення фактичної перевірки та направленнями на її проведення, що підтверджується її особистим підписом (а.с. 45-46 зв. б.).

За результатами перевірки 17.10.2019 було складено акт № 108/12-32/32-01/ НОМЕР_1 , додаток до акту №1, а також відібрані письмові пояснення покупця ОСОБА_6 та продавця ОСОБА_2 (а.с. 47-51).

Акт перевірки та додаток до нього підписаний продавцем ОСОБА_2 без зауважень. В Акті перевірки продавцем ОСОБА_2 зазначено, що сигарети у кількості 4 пачки куплені сину.

Як вбачається із Акту перевірки, при перевірці встановлено, що в магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , у якому проводить господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , було реалізовано продавцем ОСОБА_2 алкогольні та тютюнові вироби, а саме пиво «Київське» світле, об`ємом 1,95 л, із вмістом спирту 3,8% об., виробник ПрАТ «Оболонь» (), ДСТУ 3888, з датою виробництва 12.09.2019, у кількості однієї пляшки за ціною 46,00 грн та тютюнових виробів - сигарет «STRONG» з фільтром, 20 сигарет у пачці, ДСТУ ГОСТ 3935:2004, виробник «Винниківська тютюнова фабрика», дата виробництва 26.09.2019, у кількості однієї пачки, ціна на пачці 29,50 грн, продано за 30,00 грн. Також перевіркою встановлено, що позивачем порушено ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР - здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами та ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР - здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (а.с. 47-48).

До Акту перевірки долучено фотоматеріали, пояснення продавця та покупця, складено додаток №1 до акту (а.с. 49, 50, 51, 55-64, 120-122).

На підставі Акту перевірки, 06.11.2019 ГУ ДПС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення № , яким встановлено порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 ст.54 Податкового кодексу України і ч.2 ст.17 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 застосовано штрафні санкції в сумі 34000,00 грн. (а.с.53).

Відповідно до розрахунку фінансових санкцій по акту перевірки №108/12-32/32-01/ НОМЕР_1 від 17.10.2019 ФОП ОСОБА_1 сума складається з:

- 17 000 грн - штраф за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії (абзац 6 частини 2 ст.17 Закону №481/95-ВР);

-17 000 грн - штраф за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без ліцензії (абзац 6 частини 2 ст.17 Закону №481/95-ВР).

Податкове повідомлення-рішення з розрахунком фінансових санкцій до акту фактичної перевірки № 108/12-32/32-01/ НОМЕР_1 від 17.10.2019 направлено до позивача засобами поштового зв`язку листом від 06.11.2019 №ФОП-946/12-32-32-01-12, яке отримано останнім 11.11.2019, що підтверджується власним підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 52-54).

Відповідно до вимог пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За приписами підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У відповідності до вимог п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок визначено статтею 81 Податкового кодексу України, за приписами пункту 81.1 якої посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: - направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; - копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; -службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, фактична перевірка здійснена на підставі наказу ГУ ДПС у Луганській області від 09.10.2019 № 201 «Про проведення фактичної перевірки» з метою забезпечення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства, що регулює виробництво та обіг підакцизних товарів.

Факт вручення копії зазначеного наказу та пред`явлення направлень на перевірку від 17.10.2019 року № 108, 120 перед початком перевірки підтверджується особистим підписом продавця ФОП ОСОБА_1 (а.с. 44-46).

Посилання апелянта, що позивач не знала про проведення перевірки не приймаються до уваги, оскільки, як зазначалося, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п. 80.1, п. 80.2 ПК України).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.95р. № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Відповідно частини 14 статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом шостим частини другої ст. 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

За змістом частини четвертої ст. 17 Закону № 481/95-ВР рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Пунктами 2 та 8 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями» від 30 липня 1996 року № 854, роздрібна торгівля алкогольними напоями - це діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства. Роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

Судом першої інстанції досліджені матеріали фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , та зазначено, що в магазині позивача під час проведення перевірки було вибірково перевірено наявний товар та виявлено пиво світле «Оболонь Київське розливне», виробник ПрАТ «Оболонь» вартістю 46 грн у кількості 1 шт. та тютюнові вироби «Київ» вартістю 27 грн. у кількості 4 шт., що підтверджується додатком №1 від 17.10.2019 до акту перевірки та наявними фотоматеріалами.

Проте, відповідно до Акту перевірки покупцю було продано сигарети Strong у кількості 1 шт. З доданої до акту перевірки фотографії сигарет Strong (а.с. 64), неможливо ідентифікувати чи дійсно сфотографовані сигарети були придбані покупцем саме у магазині позивача. Відповідно до пояснень продавця ОСОБА_2 продаж сигарет нею не здійснювався. Сигарети 4 пачки куплені нею для сина, про що зазначено і в акті перевірки.

З огляду на викладене, та враховуючи відсутність доказів щодо реалізації тютюнових виробів, колегія суддів вважає, що позивача протиправно притягнуто до відповідальності в цій частині.

Факт реалізації в магазині позивача пива без наявності ліцензії підтверджується актом фактичної перевірки, поясненнями продавця ОСОБА_2 , де вона заперечує продаж сигарет, проте зазначає, що працює продавчинею в магазині ФОП ОСОБА_1 та по її вказівці здійснює продаж товарів (пиво). При проведенні вибіркової перевірки було виявлено пиво світле «Оболонь Київське розливне», виробник ПрАТ «Оболонь» вартістю 46 грн., що підтверджується додатком № 1 від 17.10.2019 року до акту перевірки. В матеріалах справи містяться фотоматеріали, відповідно до яких в магазині окрім вказаної пляшки пива в холодильнику з назвою торгівельної марки «Сармат» наявні й інші алкогольні напої, а саме пиво інших виробників. При розгляді справи у суді першої інстанції продавець ОСОБА_2 підтвердила, що ці фотографії зроблені в магазині ОСОБА_1 .

Отже доводи апелянта, щодо неможливості ідентифікувати де і коли зроблені ці фотографії є неприйнятними.

Також не примаються до уваги і доводи стосовно того, що перевірка була проведена в присутності не повновжаної особи, трудові відносини не підтверджені, оскільки ОСОБА_2 особисто ознайомилася з наказом на проведення перевірки, направленнями на перевірку, поставила свій підпис із зазначенням як продавець ФОП ОСОБА_1 .

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої існтанції про те, що факт реалізації в магазині позивача пива без наявності ліцензії повністю підтверджений та доведений.

Крім іншого, апеляційна скарга обгрунтована тим, що підставою для застосування фінансовиїх санкцій за відсутність ліцензії на роздрібний продаж алкогольних напоїв може бути протокол складений правоохоронними органами, на що суд зазначає наступне.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 р. №790, за приписами п.5 якого підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, притягнення до адміністративної відповідальності на підставі протоколу складеного правоохоронними органами та застосування штрафних санкцій згідно вимог ст. 11-1 та ст. 15 Закону №481/95-ВР є різними видами відповідальності і не можуть ставитись в залежність один від одного.

Доводи апелянта, що контролюючий орган всупереч вимог Порядку замість рішення про застосування фінансових санкцій прийняв податкове повідмолення-рішення є неприйнятним виходячи з наступного.

Норма ст. 17 Закону № 481 не встановлює форми та вимог до рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Такі норми містить Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (далі - Порядок № 790). Зокрема, додатком до цього Порядку визначено форму рішення про застосування фінансових санкцій, яке виноситься в разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» ПК України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу. Зважаючи на викладене, будь-які норми, що прийняті до набрання чинності ПК України або одночасно з ним, можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам цього Кодексу.

Вказане стосується також і норм, які регулюють повноваження контролюючих органів у розумінні ПК України.

Як визначено п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Наведена норма в імперативному порядку зобов`язує контролюючий орган визначити суму грошових зобов`язань за штрафними санкціями платнику податків у тому разі, якщо таким платником порушено норми законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідний орган.

Відповідно до п. 113.3 ст. 113 ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Вказане поширюється також і на санкції за порушення норм законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки контроль за дотриманням відповідних норм покладено на органи доходів і зборів України.

Згідно з п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, поняття грошового зобов`язання охоплює всі суми коштів, які підлягають сплаті як штрафні санкції за порушення вимог законодавства, дотримання якого контролюють контролюючі органи. Не є винятком і штрафні санкції за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Вказана норма чітко встановлює, що у разі, коли контролюючий орган діє на підставі ст. 54 цього Кодексу (тобто коли він зобов`язаний визначити, зокрема, суму штрафу за порушення вимог законодавства, дотримання якого ним контролюється), такий орган приймає податкове повідомлення- рішення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов`язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, контролюючий орган зобов`язаний прийняти податкове повідомлення-рішення. Прийняття будь-яких інших рішень контролюючим органом у розумінні ПК України у разі виявлення порушень вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, суперечитиме ПК України. Приписи статті 17 Закону № 481 у даному випадку можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам ПК України. Тому форма та порядок направлення відповідних рішень визначаються саме нормами ПК України. Вказане стосується також і норм Порядку № 790.

Форма рішення про застосування фінансових санкцій, передбачена цим підзаконним нормативно-правовим актом, не може застосовуватися контролюючими органами в розумінні ПК України, оскільки відповідні норми Порядку в цій частині суперечать приписам ПК України, який має вищу юридичну силу та підлягає застосуванню до цих правовідносин з урахуванням «Перехідних положень» до Кодексу.

Судом першої інстанції досліджено матеріали фактичної перевірки, відповідно до яких супровідні документи на товар не надано, позивачу запропоновано надати для перевірки ліцензію на роздбрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, чек на продаж не видавася; допитані свідки.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлений факт реалізації в магазині позивача пива без наявності ліцензії, проте не доведено належними та допустими доказами факт реалізації тютюнових виробів, тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись статями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Рудої Олени Олексіївни, що діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року у справі № 360/4970/19 - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 06.11.2019 № в частині застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій за реалізацію тютюнових виробів без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі у розмірі 17000,00 грн.

В задоволенні решти позвоних вимог відмовити.

Постанова у повному обсязі складена 28 квітня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Л.В. Ястребова

Судді: А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв