Справа № 400/1143/20
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/1143/20
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Міністерства освіти і науки України та просив визнати протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України щодо повідомлення позивачу мотивів відмови повідомити йому, якому освітньому рівню, встановленому чинним Законом України «Про вищу освіту» відповідає його кваліфікація, здобута у 1981 році в педагогічному інституті з терміном навчання 4 роки, при розгляді звернення позивача від 17 грудня 2019 року № ІЛ-10032805; зобов`язати Міністерство освіти і науки України повідомити йому мотиви відмови повідомити, якому освітньому рівню, встановленому чинним Законом України «Про вищу освіту», відповідає кваліфікація, здобута ним у 1981 році в педагогічному інституті з терміном навчання 4 роки, при розгляді звернення від 17 грудня 2019 року № ІЛ-10032805.

В обґрунтування позовних вимог, посилаючись на статтю 15 Закону України «Про звернення громадян», позивач зазначає про неповідомлення йому відповідачем мотивів відмови у задоволенні вимог, викладених у заяві, також незадоволення вимог його звернення. Позивач також зазначає про не направлення відповідачем відповіді на його звернення.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2020 року вказаний позов було повернуто.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що спірна ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив її скасувати та прийняти постанову з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Приймаючи спірну хвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивач допустив зловживання процесуальними правами шляхом подання позову у спорі, який має очевидно штучний характер.

Положеннями статті 45 КАС України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Приймаючи спірну хвалу та вважаючи, що позивач подав позов у спорі, який має очевидно штучний характер, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, 27 лютого 2020 року Миколаївський окружний адміністративний суд розглянув адміністративну справу № 400/407/20 за позовом ОСОБА_3 до Міністра освіти і науки України Новосад Ганни Ігорівни про визнання протиправною бездіяльності щодо надання відповіді на звернення до Урядової лінії від 17 грудня 2019 року за № ІЛ-10032805 у термін, встановлений статтею 20 Закону України «Про звернення громадян»; зобов`язання повідомити, якому освітньому рівню, встановленому чинним Законом України «Про вищу освіту», відповідає кваліфікація «Вчитель математики», здобута у 1981 році в Миколаївському державному педагогічному інституті імені В.Г. Бєлінського, з терміном навчання 4 роки.

За результатом розгляду відповідних позовних вимог у справі № 400/407/20 27 лютого 2020 року Миколаївський окружний адміністративний суд ухвалив рішення, із змісту якого вбачається, що суд надав правову оцінку діям як Міністра освіти і науки України Новосад Г. І. , так і Міністерства освіти і науки України щодо розгляду звернення ОСОБА_3 від 17 грудня 2019 року за № ІЛ-10032805.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що вказані обставини свідчать про штучність спору по даній справі та зазначає, що для кваліфікації спору, як штучно створеного, звернення до суду особи (позивача) не повинно мати, зокрема, матеріально-правову та юридичну заінтересованість у вирішенні спору, тобто, особа, звертаючись з відповідним позовом заздалегідь усвідомлює відсутність будь-яких правовідносин, що підлягають дослідженню (чого в даному випадку не вбачається) та не зважаючи на це, все одно звертається з відповідним позовом з метою, зокрема, досягнення певних позапроцесуальних цілей, що і є зловживанням процесуальними правами.

Суд зазначає, що матеріально-правовий інтерес у порушенні справи - це зв`язок позивача із зазначеним у позовній заяві предметом судового захисту, питання про наявність або відсутність якого вирішується судом під час дослідження матеріальної правоздатності позивача, заявленої до суду вимоги та її підстави. Звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів особи, тому вона має довести (а суд - встановити), що позивачеві належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких він звернувся до суду.

Так, з аналізу позовних вимог вбачається, що позивач фактично оскаржує відповідь Міністерства освіти і науки України, як таку, що надано без належного обґрунтування, тобто, на думку ОСОБА_3 , йому не було повідомлено про причини не надання інформації з приводу належності його кваліфікації відповідному освітньому рівню, та саме ці обставини повинен був встановити (в разі відповідності позову та правовідносин іншим вимогам процесуального законодавства) суд першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що наявність рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року у справі № 400/407/20, а також у інших справах, ініційованих ОСОБА_5 , може свідчити (за результатами відповідного дослідження) про вже існування судового рішення у спорі між тими самими сторонами та про той самий предмет (повністю або частково) і з тих самих підстав, а не про штучний характер спору.

Таким чином, враховуючи зазначене колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали з прийняттям нового рішення з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, оскільки суд першої інстанції не відкривав провадження.

Керуючись статтями: 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2020 року - скасувати.

Прийняти постанову з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.