Справа № 120/1442/20-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

29 квітня 2020 р. Справа № 120/1442/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні заяву про усунення недоліків позовної заяви в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення неправомірним та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

31.03.2020 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення неправомірним та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 03.04.2020 позовну заяву позивачки, залишено без руху із встановленням строку для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків позовної заяви у спосіб надання до суду: документу який підтверджує сплату судового збору у сумі 1681 грн. 60 коп. або документу який підтверджує підстави для звільнення від обов`язку його сплати в силу закону.

27.04.2020 поштою до суду надійшла заява про усунення недоліків, яка підписана адвокатом Молявчиком О.В. Втім, на підтвердження повноважень адвоката як представника позивачки додано копію договору про надання правової допомоги та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Частиною другою статті 43 КАС України визначено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Згідно з ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

В силу положень ч. 1, 2 ст. 57 КАС України представником в суді може бути адвокат або законний представник. У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною 4 ст. 59 КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Крім того, за змістом ч. 1, 4 ст. 59 КАС України повноваження представників мають бути підтвердженні довіреністю фізичної або юридичної особи, а повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

При цьому згідно з п.п. 12.4 п. 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 № 41, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта є ордер встановленої цим Положенням форми (п. 11 вищевказаного Положення).

Як встановлено судом, заяву про усунення недоліків від імені позивача підписано та подано до суду адвокатом Молявчиком О.В.

Водночас до суду не подано належного документа на підтвердження повноважень Молявчика О.В. як представника позивача, тоді як додані до заяви копії договору про надання правової допомоги та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю такими документами не вважаються.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша); кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга).

У рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному; реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Таким чином, конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур), в тому числі вимог стосовно оформлення позовних заяв та інших документів, що подаються до суду. Водночас норми процесуального закону зобов`язують представника особи підтвердити суду наявність права вчиняти від імені такої особи певні процесуальні дії, зокрема, подавати позов.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).

У рішенні Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Відтак обов`язок суду перевірити належність повноважень представника на вчинення конкретної процесуальної дії зумовлений, головним чином тим, що такий представник виступає самостійно в суді від імені довірителя (особи, яка відмовилася захищати в суді свої права в порядку самопредставництва) і виконує процесуальні дії виключно в інтересах довірителя, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для нього права та обов`язки.

Враховуючи наведені норми суд вважає, що повноваження адвоката Молявчика О.В., як представника ОСОБА_1 , повинні бути підтверджуватись ордером або довіреністю.

Проте до заяви про усунення недоліків позовної заяви ордеру або довіреності не додано.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що від імені позивачки заяву про усунення недоліків подано (підписано) особою, права якої на вчинення відповідних дій не підтверджені у встановленому законом порядку.

Спеціальної норми яка врегульовує правовідносини щодо оформлення заяви про усунення недоліків позовної заяви Кодекс адміністративного судочинства України не містить.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Загальними нормами ч. 1, 2 ст. 167 КАС України передбачено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення учасника справи повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Крім того, в силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Отже, враховуючи зазначені норми процесуального закону та наведені вище мотиви, суд доходить переконання про відсутність підстав для прийняття до розгляду заяви про усунення недоліків позовної заяви за підписом адвоката Молявчика О.В.

Тому подану до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви належить залишити без розгляду. Як наслідок, вважається, що заява про усунення недоліків позивачкою не подано. Втім, позивачка не втрачає права на її подання, що обумовлюється наступними обставинами.

Ухвалою від 03.04.2020 позовну заяву позивачки, залишено без руху із наданням 20-ти денного строку з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

З матеріалів справи видно, що копію вказаної ухвали позивачка отримала 17.04.2020. Отже, граничним строком для подання заяви про усунення недоліків є 07.05.2020.

Крім того, суд зазначає, що 02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX.

Пунктом 9 цього Закону розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 3 такого змісту:

"3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Таким чином, з дня набрання чинності Законом № 540-IX процесуальні строки в адміністративному судочинстві, продовжено на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведене суд вважає, що строк для подання заяви про усунення недоліків позовної заяви для позивачки не закінчився. Відповідно, це унеможливлює прийняття судом рішення про повернення позовної заяви, адже позивачка вправі подати заяву про усунення недоліків позовної заяви у зазначені вище строки.

Керуючись ст. 6, 7, 9, 55, 57, 166, 167, 240, 248, 256, 293, 294 КАС України, Законом України від 30.03.2020 540-IX, суд

УХВАЛИВ

1. Залишити без розгляду заяву про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 11913/20 від 27.04.2020) ОСОБА_1 за підписом адвоката Молявчика О.В.

2. Роз`яснити позивачці, що у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX процесуальний строк щодо подання заяви про усунення недоліків позовної заяви продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, а вона вправі подати заяву про усунення недоліків позовної заяви у зазначені строки.

3. Копію ухвали надіслати позивачці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович