Справа № 500/562/20
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/562/20

23 квітня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 05.09.1989 по 05.07.1997 неправомірними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу період роботи з 05.09.1989 по 05.07.1997 з моменту призначення пенсії 31.08.2019.

В обгрунтування позову зазначає, що йому призначено пенсію за віком з 31.08.2019, однак до його страхового стажу протиправно не включено період роботи у кооперативі « Веселка » з 05.09.1989 по 05.07.1997 через те, що в записах трудової книжки (записи №16, №17) щодо цього періоду відомості про дату та номер наказу про прийняття на роботу та звільнення дописані.

Разом з тим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

З підстав, наведених у позовній заяві, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 02.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 24.03.2020 о 10.30 год.

23.03.2020 до суду надійшов відзив відповідача на позов (а.с.27-25), в якому останній позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні. Зазначає, що спірний період роботи позивача не зарахований до страхового стажу, оскільки у трудовій книжці позивача в записах № 16, № 17 щодо роботи в кооперативі « Веселка » відомості про дату на номер наказів про прийняття на роботу і звільнення дописані ручкою іншого кольору. Якщо ведення трудової книжки не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993, то для підтвердження трудового стажу подаються додаткові документи відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Також відповідач звертає увагу, що 23.10.2019 ОСОБА_1 подав до Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області заяву з проханням призначити йому пенсію, не враховуючи при цьому стаж роботи у кооперативі « Веселка » з 05.09.1989 по 05.07.1997.

Інших заяв по суті справи учасниками справи не подано.

Ухвалами суду від 24.03.2020 та 13.04.2020 розгляд справи відкладався через неприбуття учасників справи (їх представників), причини неприбуття визнано поважними з огляду на оголошення карантину на території України та рекомендації Ради суддів України №19рс-186/20 від 16.03.2020.

22.04.2020 до суду надійшла заява представника Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області про розгляд справи 23.04.2020 за відсутності представника відповідача.

У судове засіданні 23.04.2020 представник відповідача не прибув. З огляду на положення частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та клопотання представника відповідача розгляд справи проведено за його відсутності.

Позивач у судовому засіданні 23.04.2020 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснив, що з 05.09.1989 по 05.07.1997 працював у кооперативі « Веселка », що був створений при автотранспортному підприємстві. Відомості про роботу внесені до трудової книжки. При оформлені пенсії у працівника Пенсійного фонду при огляді трудової книжки позивача виникли сумніви щодо цього періоду роботу, відповідач просив надати додаткові документи на підтвердження страхового стажу за цей час. З метою зібрати додаткові документи ОСОБА_1 звертався до обласного та міського архівних установ, проте відомості відсутні про кооператив, оскільки не передавалися на зберігання до архівного фонду. Звертався позивач і в органи статистики, проте останні надали відомості лише про реєстрацію кооперативу, відомості про види діяльності. Зібрати додаткові відомості не вбачається можливим через те, що неможливо встановити, де на даний час зберігаються документи. Разом з тим, позивач зазначив, що є ряд працівників, які разом з ним працювали та можуть надати свідчення і свої трудові книжки на підтвердження спільної роботи. Також ОСОБА_1 зазначає, що відомості його трудової книжки не містять будь-яких виправлень чи неточностей. Побоюючись відмови у призначенні пенсії через ненадання додаткових архівних документів про роботу в кооперативі « Веселка », позивач написав заяву до органів Пенсійного фонду про призначення пенсії без врахування спірного періоду. Проте в подальшому звернувся з заявою до відповідача про роз`яснення підстав неврахування періоду роботи в кооперативі « Веселка » до страхового стажу з огляду на протиправність його не зарахування. Позивач просив позов задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи письмовими доказами, у тому числі оглянувши оригінал трудової книжки ОСОБА_1 , встановив такі обставини.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) після досягнення пенсійного віку 15.10.2019 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.30-31).

Позивачу з 31.08.2019 призначено пенсію за віком, його страховий стаж при призначені пенсії становив 28 років 6 місяців 27 днів (а.с.27-29).

При призначенні пенсії органами Пенсійного фонду до страхового (трудового) стажу ОСОБА_1 не включено період роботи у кооперативі « Веселка » з 05.09.1989 по 05.07.1997.

При цьому 23.10.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою, у якій просив призначити йому пенсію за віком, не враховуючи стажу роботи у кооперативі « Веселка » з 05.09.1989 по 05.07.1997 (а.с.52).

14.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою, у якій просив надати письмову відповідь про незарахування стажу роботи за період з 05.09.1989 по 05.07.1997 у кооперативі «Веселка» (а.с.55).

Листом від 10.02.2020 №186-34/Ч-02/8-1900/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило, що при обчислені страхового стажу ОСОБА_1 не враховано період роботи у кооперативі « Веселка » з 05.09.1989 по 05.07.1997, оскільки у записах № 16, № 17 у трудовій книжці позивача відомості про дату на номер наказів про прийняття на роботу і звільнення дописані. Також у відповіді наведені положення Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993, Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Зазначено, що до страхового стажу зараховуються періоди роботи, відомості про які внесені в трудову книжку або представлені уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, а в разі ліквідації - архівних установ. Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів. Для зарахування періоду роботи у кооперативі « Веселка » з 05.09.1989 по 05.07.1997 необхідно надати підтверджуючу довідку (а.с. 9-11).

Позивач вважає, що не зарахування до трудового стажу періоду роботи з 05.09.1989 по 05.07.1997 порушує його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Позивачу ОСОБА_1 призначена пенсія за віком на підставі Закону №1058-IV. Цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Періоди, з яких складається страховий стаж визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

Згідно з абзацом 1 частини 2 цієї статті страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону N 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону №1788-XII, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 17 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637) .

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

В судовому засіданні досліджено оригінал трудової книжки ОСОБА_1 , НОМЕР_1 , копія якої долучена до матеріалів адміністративної справи (а.с.13-17), в якій містяться, серед інших, такі записи:

05.09.1989, прийнятий на роботу в кооператив «Веселка» штамповщиком, запис внесений на підставі наказу №37 від 05.09.1989 (запис №16);

05.07.1997, звільнений з роботи за власним бажанням, запис внесений на підставі наказу №187 від 05.07.1997 (запис №17).

Вказані записи засвідчені підписом голови кооперативу та скріплені печаткою кооперативу « Веселка » (а.с.13).

Виправлень, неточностей у записах про прийняття на роботу та звільнення з роботи в кооперативі «Веселка» немає. Записи у трудову книжку внесені послідовно.

Відповідач не зараховує вказані періоди роботи через те, що записи у графі 4 трудової книжки, яка містить відомості про документ, на підставі якого внесено запис (назву документа, його дату і номер) дописані ручкою іншого кольору. А інших документів на підтвердження страхового стажу за цей період ОСОБА_1 не надає.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція №58), на яку при відмові у зарахуванні до спірного періоду роботи позивача посилається відповідач.

Відповідно до пункту 1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4 Інструкції №58).

Згідно з пунктом 2.6. Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У розділі «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: «Запис за N таким-то недійсний». Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки (пункт 2.10 Інструкції №58).

У графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій» (пункт 2.14 Інструкції №58).

Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

У спірному випадку записи № 16, № 17 трудової книжки позивача виконані у відповідності до наведених положень Інструкції №58, містять всі відомості про роботу, професію (посаду), документ на підставі якого внесено записи, його дата та номер, виправлення відсутні. Записи виконані кульковою ручкою синього кольору. Відомостей про те, що ці записи не дійсні немає.

Заперечення відповідача щодо неврахування цих записів через те, що дописані відомості про документ, який був підставою для їх внесення, суд оцінює критично, оскільки у судовому засіданні оглянуто оригінал трудової книжки ОСОБА_1 і такі пояснення відповідача суд вважає надуманими, не підтвердженими доказами.

У будь-якому випадку працівник не може відповідати за дії підприємства щодо введення трудової книжки працівника, а так само за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку, на загальних підставах.

Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

За таких умов, коли в особи є трудова книжка і у ній наявні необхідні записи для підтвердження трудового стажу, у яких відсутні неправильні чи неточні записи та з огляду на наведені вище положення Порядку № 637 відсутні підстави в органів Пенсійного фонду витребовувати інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

З огляду на належне підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 у період з 05.09.1989 по 05.07.1997 у кооперативі «Веселка» записами трудової книжки, відсутні підстави у суду для установлення трудового стажу на підставі показань свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, оскільки згідно з положеннями пункту 18 Порядку №637 це є необхідним лише за відсутності документів про наявний стаж роботи.

Тож враховуючи встановлені обставини у цій справі, суд приходить до висновку, що записи трудової книжки ОСОБА_1 про роботу в кооперативі « Веселка » цілком підтверджують факт його роботи з 05.09.1989 по 05.07.1997, а вказаний період підлягає зарахуванню до стажу роботи для призначення чи перерахунку пенсії.

Разом з тим, не може залишитися поза увагою той факт, що позивач 23.10.2019 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою, у якій просив призначити йому пенсію за віком, не враховуючи стажу роботи у кооперативі « Веселка » з 05.09.1989 по 05.07.1997 (а.с.52). З пояснень ОСОБА_1 , наданих у судовому засіданні, вбачається, що він не погоджувався з позицією органу Пенсійного фонду щодо не зарахування цього періоду до стажу, але через відсутність будь-яких роз`яснень з цього питання з боку відповідача, змушений був написати таку заяву, щоб отримати призначення пенсії хоча б за таких умов.

В подальшому 14.01.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою, у якій просив надати письмову відповідь про підстави незарахування стажу роботи за період з 05.09.1989 по 05.07.1997 у кооперативі « Веселка » до страхового стажу (а.с.55).

Аналізуючи відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (лист від 10.02.2020 №186-34/Ч-02/8-1900/20), суд зауважує, що з її змісту не вбачається такої підстави для відмови у зарахуванні спірного періоду до страхового стажу як заява позивача не враховувати цей стаж. Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області пояснює, що причиною відмови зарахувати стаж є недолік заповнення трудової книжки - у записах № 16, № 17 відомості про дату на номер наказів про прийняття на роботу і звільнення дописані.

Такі обставини свідчать на користь висновку, що причиною відмови у зарахуванні спірного періоду до страхового стажу все ж таки була не заява ОСОБА_1 від 23.10.2019, а недоліки заповнення трудової книжки заявника. Отже, заперечення відповідача з посиланням на заяву ОСОБА_1 від 23.10.2019 суд не бере до уваги, так як суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення (абзац другий частини другої статті 77 КАС України).

Подальші дії позивача: звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області для роз`яснення причин неврахування спірного періоду до страхового стажу, звернення до суду з позовною вимогою про зарахування спірного періоду до страхового стажу свідчать про те, що ОСОБА_1 бажає зарахувати період роботи з 05.09.1989 по 05.07.1997 у кооперативі « Веселка » до страхового стажу, а заява від 23.10.2019 була подана до пенсійного органу помилково, через побоювання не отримати за таких умов пенсію.

З огляду на встановлені обставини у справі та наведенні положення законодавства, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 05.09.1989 по 05.07.1997 у кооперативі «Веселка» є протиправними.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач не довів правомірність відмови у зарахуванні спірного періоду до стажу роботу позивача.

Як передбачено пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Таким чином, враховуючи повноваження суду, визначені наведеною нормою, позовні вимоги слід задовольнити та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 з 05.09.1989 по 05.07.1997 з моменту призначення пенсії 31.08.2019.

Відтак, позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 840,80 грн, який перерахований до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з квитанцією про сплату №3 від 12.02.3020 (а.с.15).

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 05.09.1989 по 05.07.1997 у кооперативі « Веселка » протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 05.09.1989 по 05.07.1997 у кооперативі « Веселка » з моменту призначення пенсії 31.08.2019.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судові витрати у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи 14035769).

Повний текст рішення складено та підписано 28.04.2020.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

Згідно з оригіналом:

Суддя Чепенюк О.В.