Справа № 160/4231/20
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 квітня 2020 року Справа № 160/4231/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача 1: Кабінету Міністрів України, відповідача-2: Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, відповідача-3: заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовича Дмитра Олеговича Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, відповідача-4: Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент), треті особи: Державне бюро розслідувань, Національна поліція України, Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання дій протиправними, зобов`язання винити певні дії, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» звернувся ОСОБА_1 з позовом до відповідача-1: Кабінету Міністрів України, відповідача-2: Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, відповідача-3: заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовича Дмитра Олеговича Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, відповідача-4: Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент), треті особи: Державне бюро розслідувань, Національна поліція України, Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому просить суд:

- зобов`язати Державне бюро розслідувань відкрити провадження по даній справі, та в рамках цієї справи встановити причини бездіяльності чи навмисних дій посадових осіб Кабінету Міністрів України, заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 , який на безпідставній основі відмовився від виконання своїх посадових обов`язків спрямованих на захист, вказаних у позовній заяві об`єктів інтелектуальної власності, які є здобутком Українського народу та мають працювати на економіку України, а також суддів, зокрема, по справах № 160/9136/19, № 160/6623/19 та інших, які своїми діями, з порушенням Конституції України, звільняють посадових осіб державних органів влади за те, що мільярдні кошти витрачаються не на розвиток економіки, а на субсидії населенню та на оплату енергоносіїв бюджетних організацій та установ, а також щоденно призводять до необхідності спалювання традиційними дідівськими методами лише імпортних енергоносіїв на суму 56,94 млн. доларів США в результаті чого вмирає щоденно 249 людей від викидів шкідливих речовин при виробництві енергії;

- зобов`язати Національну поліцію України відкрити провадження у справі про бездіяльність чи навмисні дії посадових осіб державних органів влади щодо порушення статті 19 та 28 Закону України «Про звернення громадян» і як наслідок цього порушення інтересів держави в енергетичній, екологічній, економічній та оборонній сфері, а також щодо використання бюджетних кошів, призначених на субсидії населенню шляхом прийняття незаконних рішень та використання бюджетних коштів не за призначенням, що в кінцевому результаті призвело до того, що щоденно спалюються кошти платників податків на суму 56,94 млн. доларів США та вмирає 249 людей від викидів шкідливих речовин і парникових газів, не враховуючи смерті від вибуху транспортних засобів та чадного газу при спалюванні традиційних видів палива;

- зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надати ОСОБА_1 безоплатну вторинну правову допомогу задля захисту у суді його прав, на підставі статті 59 Конституції України, частини 2 та частини 3 статті 13, пункту 1 частини 1 статті 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» та Рішення Конституційного Суду № 23-рп/2009 від 30.09.2009 року;

- визнати протиправними дії заступника начальника відділу «Укрпатент» Рябко А.П. при розгляді матеріалів заявки на корисну модель № u 201807397 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах за Благутою або « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» або інтенсифікація процесу перетворення горючих і окислювальних речовин, які містяться у складі продуктів згоряння, на відновлювальне вторинне паливо та окислювач - « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» та їх загоряння і згоряння для виконання корисної роботи», яка не обґрунтувала у своєму рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2. «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6, 7, 8, 12, 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»;

- визнати протиправними дії директора Департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України А.В. Жалдак, який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення;

- визнати протиправними дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовича Дмитра Олеговича, який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № u 201807397 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах за Благутою або « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» або інтенсифікація процесу перетворення горючих і окислювальних речовин, які містяться у складі продуктів згоряння, на відновлювальне вторинне паливо та окислювач - « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» та їх загоряння і згоряння для виконання корисної роботи», у відповідності до статті 19 Закону України «Про звернення громадян»;

- визнати протиправними дії Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно зі статтею 28 Закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № u 201807397 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах за Благутою або «Теплоагенти ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» або інтенсифікація процесу перетворення горючих і окислювальних речовин, які містяться у складі продуктів згоряння, на відновлювальне вторинне паливо та окислювач - « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» та їх загоряння і згоряння для виконання корисної роботи», та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України, та фактично є цензурою результатів моєї творчої діяльності як співавтора інтелектуального продукту № u 201807397 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах за Благутою або «Теплоагенти ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» або інтенсифікація процесу перетворення горючих і окислювальних речовин, які містяться у складі продуктів згоряння, на відновлювальне вторинне паливо та окислювач - « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» та їх загоряння і згоряння для виконання корисної роботи», опис та назва якого є науковим твором, згідно з пунктів 1 та 4 частини 1 статті 433 Цивільного кодексу України, авторське право на нього, згідно з статті 437 Цивільного кодексу України, виникло з моменту створення твору та як наслідок цього порушено особисті немайнові права інтелектуальної власності ОСОБА_1 , згідно з статтею 423 Цивільного кодексу України, та скасувати на підставі статті 3 Конституції України висновок Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 04.09.2019 року № 22218/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статусу рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201807397 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах за Благутою або «Теплоагенти ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» або інтенсифікація процесу перетворення горючих і окислювальних речовин, які містяться у складі продуктів згоряння, на відновлювальне вторинне паливо та окислювач - « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» та їх загоряння і згоряння для виконання корисної роботи», опис заявки та формула якої, згідно з пунктом 4.3 Правил складання і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України № 22 від 22.01.2001 року, а саме: «У формулі, описі, рефераті і пояснювальних матеріалах до опису використовують, як правило, стандартизовані терміни і скорочення, а за їх відсутності - загальновживані в науковій і технічній літературі. При використанні термінів і позначень, що не є загальновживаними, необхідно пояснити їх значення при першому вживанні в тексті. Усі умовні позначення слід розшифровувати», містить стандартизовані та загальновживані в науковій і технічній літературі такі слова як «агрегати», «генератор енергії», «теплоагенти» від слова тепло і агенти та пояснення, що вказані «агрегати», «генератор енергії», «теплоагенти» створені винахідниками за прізвищем Благута та внесені в опис заявки та у формулу корисної моделі, на підставі частини 5 статті 8 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а саме: Винахіднику належить право авторства, яке є невід`ємним особистим правом і охороняється безстроково. Винахідник має право на присвоєння свого імені створеному ним винаходу (корисній моделі), під якими, на підставі авторського свідоцтва на науковий твір № 39705, мається на увазі застосування відпрацьованих газів або продуктів згоряння у якості альтернативної сировини чи відновлювального вторинного палива та окислювача для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, яке як встановлено у постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 року по справі за № 804/1594/15 за позовом Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія - Геос», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України дозволяє при її використані заощаджувати бюджетні кошти, знижувати, а не підвищувати, тарифи для населення та підприємств, що в свою чергу дозволяє знижувати вартість виробництва вітчизняних товарів і послуг, підвищувати їх конкурентну здатність, створювати додаткові робочі місця, збільшувати надходження до бюджету, виключити енергетичну та економічну залежність України та забезпечити конституційні права громадян на добробут та безпечне для життя і здоров`я довкілля, які встановлені статтею 50 Конституції України та статтею 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»;

- визнати дії заступника начальника відділу «Укрпатент» ОСОБА_5 при розгляді матеріалів заявки на корисну модель № u 201805968 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах» або « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» - відновлювальне вторинне паливо та окислювач», яка не обґрунтувала у своєму рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2. «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6, 7, 8, 12, 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»;

- визнати протиправними дії директора Департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України А.В. Жалдак, який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення;

- визнати протиправними дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовича Дмитра Олеговича, який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № u 201805968 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах» або « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» - відновлювальне вторинне паливо та окислювач», у відповідності до статті 19 Закону України «Про звернення громадян»;

- визнати протиправними дії Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно зі статтею 28 Закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № u 201805968 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах» або « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» - відновлювальне вторинне паливо та окислювач», та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України, та фактично є цензурою результатів творчої діяльності ОСОБА_1 як співавтора інтелектуального продукту № u 201805968 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах» або « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» - відновлювальне вторинне паливо та окислювач», опис та назва якого є науковим твором, згідно з пунктами 1 та 4 частини 1 статті 433 Цивільного кодексу України, авторське право на нього, згідно зі статтею 437 Цивільного кодексу України, виникло з моменту створення твору та як наслідок цього, порушено особисті немайнові права інтелектуальної власності ОСОБА_1 , згідно зі статтею 423 Цивільного кодексу України;

- визнати протиправним висновок державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 25.09.2019 року № 23419/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статусу рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201805968 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах» або « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» - відновлювальне вторинне паливо та окислювач», опис заявки та формула якої, згідно з пункту 4.3 Правил складання і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України № 22 від 22.01.2001 року, а саме: «У формулі, описі, рефераті і пояснювальних матеріалах до опису використовують, як правило, стандартизовані терміни і скорочення, а за їх відсутності - загальновживані в науковій і технічній літературі. При використанні термінів і позначень, що не є загальновживаними, необхідно пояснити їх значення при першому вживанні в тексті. Усі умовні позначення слід розшифровувати», містить стандартизовані та загальновживані в науковій і технічній літературі такі слова як «параплазмовий пальник», «генератор енергії», «теплоагенти» від слова пара і плазма, пальник, тепло і агенти та пояснення, що вказані, «генератор енергії», «теплоагенти», «параплазмовий пальник» створені винахідниками за прізвищем Благута та внесені в опис заявки та у формулу корисної моделі, на підставі частини 5 статті 8 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а саме: Винахіднику належить право авторства, яке є невід`ємним особистим правом і охороняється безстроково. Винахідник має право на присвоєння свого імені створеному ним винаходу (корисній моделі), під якими, на підставі авторського свідоцтва на науковий твір № 39705, мається на увазі застосування відпрацьованих газів або продуктів згоряння у якості альтернативної сировини чи відновлювального вторинного палива та окислювача для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, яке як встановлено у постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015р. по справі за № 804/1594/15 за позовом Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія - Геос», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України дозволяє при її використані заощаджувати бюджетні кошти, знижувати, а не підвищувати, тарифи для населення та підприємств, що в свою чергу дозволяє знижувати вартість виробництва вітчизняних товарів і послуг, підвищувати їх конкурентну здатність, створювати додаткові робочі місця, збільшувати надходження до бюджету, виключити енергетичну та економічну залежність України та забезпечити конституційні права громадян на добробут та безпечне для життя і здоров`я довкілля, які встановлені статтею 50 Конституції України та статтею 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», та відповідає вимогам статті частини 1 та частини 2 статті 6, частини 2, частини 3 та частини 8 статті 7, частини 1, частини 2 та частини 5 статті 8, частин 1, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11 статті 12, статті 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», котре містить особистий підпис заступника начальника відділу «Укрпатент» Рябко А.П. та засвідчено штампом, а не особистим підписом В.О. Жалдак як посадової особи Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та не містить інформації, а саме: на підставі якої конкретної частини статті 12 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» було прийнято рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель, а також не містить дати затвердження цього рішення, як таке, що є нікчемним документом та фактично, згідно за статтею 309 Цивільного кодексу України, є: цензурою результатів творчої діяльності авторів наукового твору, якими є опис заявки та формула корисної моделі, по заявці на корисну модель № u 201805968 «Застосування ІНФОРМАЦІЯ_2 згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах» або « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» - відновлювальне вторинне паливо та окислювач», ставить під сумнів ділову репутацію авторів вказаного інтелектуального продукту - ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , порушує гарантоване статтею 54 Конституції України право;

- визнати протиправними дії заступника начальника відділу «Укрпатент» Суховій А.О. при розгляді матеріалів заявки на корисну модель № u 201807382 «Спосіб роботи генератора енергії Благути», яка не обґрунтувала у своєму рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2. «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6, 7, 8, 12, 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»;

- визнати протиправними дії директора Департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України А.В. Жалдак, який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення;

- визнати протиправними дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовича Дмитра Олеговича, який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № u 201807382 «Спосіб роботи генератора енергії Благути», у відповідності до статті 19 Закону України «Про звернення громадян»;

- визнати протиправними дії Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно зі статтею 28 Закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № u 201807382 «Спосіб роботи генератора енергії Благути», та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України, та фактично є цензурою результатів творчої діяльності ОСОБА_6 як співавтора інтелектуального продукту № u 201807382 «Спосіб роботи генератора енергії Благути», опис та назва якого є науковим твором, згідно пунктів 1 та 4 частини 1 статті 433 Цивільного кодексу України, авторське право на нього, згідно статті 437 Цивільного кодексу України, виникло з моменту створення твору та як наслідок цього порушено мої особисті немайнові права інтелектуальної власності, згідно з статтею 423 Цивільного кодексу України;

- скасувати, на підставі статті 3 Конституції України, висновок державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 04.09.2019 року № 22191/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статус рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201807382 «Спосіб роботи генератора енергії Благути», опис заявки та формула якої, згідно з пунктом 4.3 Правил складання і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України № 22 від 22.01.2001 року, який містить стандартизовані та загальновживані в науковій і технічній літературі такі слова як «теплоагенти» від слова тепло і агенти та пояснення, що вказані «теплоагенти» створені винахідниками за прізвищем Благута та внесені в опис заявки та у формулу корисної моделі, на підставі частини 5 статті 8 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», під якими, на підставі авторського свідоцтва на науковий твір № 39705, мається на увазі застосування відпрацьованих газів або продуктів згоряння у якості альтернативної сировини чи відновлювального вторинного палива та окислювача для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, яке як встановлено у постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 року по справі за № 804/1594/15 за позовом Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія - Геос», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України дозволяє при її використані заощаджувати бюджетні кошти, знижувати, а не підвищувати, тарифи для населення та підприємств, що в свою чергу дозволяє знижувати вартість виробництва вітчизняних товарів і послуг, підвищувати їх конкурентну здатність, створювати додаткові робочі місця, збільшувати надходження до бюджету, виключити енергетичну та економічну залежність України та забезпечити конституційні права громадян на добробут та безпечне для життя і здоров`я довкілля, які встановлені статтею 50 Конституції України та статтею 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», та відповідає вимогам статті частини 1 та частини 2 статті 6, частини 2, частини 3 та частини 8 статті 7, частини 1, частини 2 та частини 5 статті 8, частин 1, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11 статті 12, статті 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», котре містить особистий підпис начальника відділу «Укрпатент» Суховій А.О. та засвідчено штампом, а не особистим підписом В.О. Жалдак як посадової особи Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та не містить інформації, а саме: на підставі якої конкретної частини статті 12 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» було прийнято рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель, а також не містить дати затвердження цього рішення, як таке, що є нікчемним документом та фактично, згідно зі статтею 309 Цивільного кодексу України, є: цензурою результатів творчої діяльності авторів наукового твору, якими є опис заявки та формула корисної моделі, по заявці на корисну модель № 201807382 «Спосіб роботи генератора енергії Благути», ставить під сумнів ділову репутацію авторів вказаного інтелектуального продукту ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , порушує гарантоване статтею 54 Конституції України право;

- визнати дії заступника начальника відділу «Укрпатент» Рябко А.П. при розгляді матеріалів заявки на корисну модель № u 201807402 «Спосіб роботи котла ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка не обґрунтувала у своєму рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2. «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6, 7, 8, 12, 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»;

- визнати протиправними дії директора департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України А.В. Жалдак, який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення;

- визнати протиправними дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовича Дмитра Олеговича, який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № u 201807402 «Спосіб роботи котла Благути», у відповідності до статті 19 Закону України «Про звернення громадян»;

- визнати протиправними дії Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно зі статтею 28 Закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № u 201807402 «Спосіб роботи котла Благути», та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України;

- скасувати, на підставі статті 3 Конституції України висновок державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 10.09.2019 року № 22633/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статус рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201807402 «Спосіб роботи котла Благути», опис заявки та формула якої, згідно з пунктом 4.3 Правил складання і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України № 22 від 22.01.2001 року, а саме: «У формулі, описі, рефераті і пояснювальних матеріалах до опису використовують, як правило, стандартизовані терміни і скорочення, а за їх відсутності - загальновживані в науковій і технічній літературі. При використанні термінів і позначень, що не є загальновживаними, необхідно пояснити їх значення при першому вживанні в тексті. Усі умовні позначення слід розшифровувати», який містить стандартизовані та загальновживані в науковій і технічній літературі такі слова як «акумулятор тепла», «акумулятор теплової енергії», «генератор енергії», «теплоагенти» від слова тепло і агенти, акумулятор та пояснення, що вказані «агрегати», «генератор енергії», «теплоагенти», акумулятор тепла, створені винахідниками за прізвищем Благута та внесені в опис заявки та у формулу корисної моделі, на підставі частини 5 статті 8 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а саме: Винахіднику належить право авторства, яке є невід`ємним особистим правом і охороняється безстроково. Винахідник має право на присвоєння свого імені створеному ним винаходу (корисній моделі), під якими, на підставі авторського свідоцтва на науковий твір № 39705, мається на увазі застосування відпрацьованих газів або продуктів згоряння у якості альтернативної сировини чи відновлювального вторинного палива та окислювача для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, яке як встановлено у постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 року по справі за № 804/1594/15 за позовом Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія - Геос», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України дозволяє при її використані заощаджувати бюджетні кошти, знижувати, а не підвищувати, тарифи для населення та підприємств, що в свою чергу дозволяє знижувати вартість виробництва вітчизняних товарів і послуг, підвищувати їх конкурентну здатність, створювати додаткові робочі місця, збільшувати надходження до бюджету, виключити енергетичну та економічну залежність України та забезпечити конституційні права громадян на добробут та безпечне для життя і здоров`я довкілля, які встановлені статтею 50 Конституції України та статтею 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», та відповідає вимогам статті частини 1 та частини 2 статті 6, частини 2, частини 3 та частини 8 статті 7, частини 1, частини 2 та частини 5 статті 8, частин 1, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11 статті 12, статті 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», котре містить особистий підпис заступника начальника відділу «Укрпатент» Рябко А.П. та засвідчено штампом, а не особистим підписом В.О. Жалдак як посадової особи Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та не містить інформації, а саме: на підставі якої конкретної частини статті 12 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» було прийнято рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель, а також не містить дати затвердження цього рішення, як таке, що є нікчемним документом та фактично, згідно зі статтею 309 Цивільного кодексу України, є: цензурою результатів творчої діяльності авторів наукового твору, якими є опис заявки та формула корисної моделі, по заявці на корисну модель № u 201807402 «Спосіб роботи котла ІНФОРМАЦІЯ_1 », ставить під сумнів ділову репутацію авторів вказаного інтелектуального продукту - ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , порушує гарантоване статтею 54 Конституції України право;

- визнати протиправним дії заступника начальника відділу «Укрпатент» Мельник В.А. при розгляді матеріалів заявки на корисну модель № u 201808053 «Спосіб роботи акумулятора тепла Благути», яка не обґрунтувала у рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2. «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6, 7, 8, 12, 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»;

- визнати протиправними дії директора департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України А.А. Малиш, який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення;

- визнати протиправними дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовича Дмитра Олеговича, який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № u 201808053 «Спосіб роботи акумулятора тепла Благути», у відповідності до статті 19 Закону України «Про звернення громадян»;

- визнати протиправними дії Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно статті 28 Закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № u 201808053 «Спосіб роботи акумулятора тепла Благути», та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України, та фактично є цензурою результатів моєї творчої діяльності як співавтора інтелектуального продукту № u 201808053 «Спосіб роботи акумулятора тепла Благути», опис та назва якого є науковим твором, згідно пунктів 1 та 4 частини 1 статті 433 Цивільного кодексу України, авторське право на нього, згідно зі статтею 437 Цивільного кодексу України, виникло з моменту створення твору та як наслідок цього порушено мої особисті немайнові права інтелектуальної власності, згідно зі статтею 423 Цивільного кодексу України;

- скасувати висновок державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 19.12.2019 року № 29383/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статус рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201808053 «Спосіб роботи акумулятора тепла Благути», опис заявки та формула якої, згідно з пунктом 4.3 Правил складання і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України № 22 від 22.01.2001 року, а саме: «У формулі, описі, рефераті і пояснювальних матеріалах до опису використовують, як правило, стандартизовані терміни і скорочення, а за їх відсутності загальновживані в науковій і технічній літературі. При використанні термінів і позначень, що не є загальновживаними, необхідно пояснити їх значення при першому вживанні в тексті. Усі умовні позначення слід розшифровувати», містить стандартизовані та загальновживані в науковій і технічній літературі такі слова як «акумулятор тепла», «теплоагенти» від слова тепло і агенти, акумулятор і тепло та пояснення, що вказані «акумулятор тепла», «теплоагенти» створені винахідниками за прізвищем Благута та внесені в опис заявки та у формулу корисної моделі, на підставі частини 5 статті 8 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а саме: Винахіднику належить право авторства, яке є невід`ємним особистим правом і охороняється безстроково. Винахідник має право на присвоєння свого імені створеному ним винаходу (корисній моделі), під якими, на підставі авторського свідоцтва на науковий твір № 39705, мається на увазі застосування відпрацьованих газів або продуктів згоряння у якості альтернативної сировини чи відновлювального вторинного палива та окислювача для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, яке, як встановлено у постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 року по справі за № 804/1594/15 за позовом Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія - Геос», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, дозволяє при її використані заощаджувати бюджетні кошти, знижувати, а не підвищувати, тарифи для населення та підприємств, що в свою чергу дозволяє знижувати вартість виробництва вітчизняних товарів і послуг, підвищувати їх конкурентну здатність, створювати додаткові робочі місця, збільшувати надходження до бюджету, виключити енергетичну та економічну залежність України та забезпечити конституційні права громадян на добробут та безпечне для життя і здоров`я довкілля, які встановлені статтею 50 Конституції України та статтею 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», та відповідає вимогам статті частини 1 та частини 2 статті 6, частини 2, частини 3 та частини 8 статті 7, частини 1, частини 2 та частини 5 статті 8, частин 1, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11 статті 12, статті 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», котре містить особистий підпис заступника начальника відділу «Укрпатент» Мельник В.А. та засвідчено штампом, а не особистим підписом А.А. Малиш як посадової особи Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та не містить інформації, а саме: на підставі якої конкретної частини статті 12 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» було прийнято рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель, як таке, що є нікчемним документом та фактично, згідно статті 309 Цивільного кодексу України, є: цензурою результатів творчої діяльності авторів наукового твору, якими є опис заявки та формула корисної моделі, по заявці на корисну модель № u 201808053 «Спосіб роботи акумулятора тепла Благути», ставить під сумнів ділову репутацію авторів вказаного інтелектуального продукту - ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , порушує гарантоване статтею 54 Конституції України право;

- визнати протиправними дії заступника начальника відділу «Укрпатент» Суховій А.В. при розгляді матеріалів заявки на корисну модель № u 201807377 «Спосіб роботи акумулятора тепла Благути», яка не обґрунтувала у своєму рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2. «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6, 7, 8, 12, 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»;

- визнати протиправними дії директора Департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України А.В. Жалдак, який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення, дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовича ОСОБА_7 , який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № 201807377 «Спосіб роботи акумулятора тепла Благути», у відповідності до статті 19 Закону України «Про звернення громадян»;

- визнати протиправними дії Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно зі статтею 28 Закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № u 201807377 «Спосіб роботи акумулятора тепла Благути», та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України, та фактично є цензурою результатів моєї творчої діяльності як співавтора інтелектуального продукту № u 201807377 «Спосіб роботи акумулятора тепла Благути», опис та назва якого є науковим твором, згідно з пунктами 1 та 4 частини 1 статті 433 Цивільного кодексу України, авторське право на нього, згідно зі статтею 437 Цивільного кодексу України, виникло з моменту створення твору та як наслідок цього порушено мої особисті немайнові права інтелектуальної власності, згідно зі статтею 423 Цивільного кодексу України;

- скасувати, на підставі статті 3 Конституції України висновок Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 23.08.2019 року № 21652/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статус рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201807377 «Спосіб роботи акумулятора тепла Благути», опис заявки та формула якої, згідно з пунктом 4.3 Правил складання і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України № 22 від 22.01.2001 року, а саме: «У формулі, описі, рефераті і пояснювальних матеріалах до опису використовують, як правило, стандартизовані терміни і скорочення, а за їх відсутності загальновживані в науковій і технічній літературі. При використанні термінів і позначень, що не є загальновживаними, необхідно пояснити їх значення при першому вживанні в тексті. Усі умовні позначення слід розшифровувати», містить стандартизовані та загальновживані в науковій і технічній літературі такі слова як «акумулятор тепла», «теплоагенти» від слова тепло і агенти, акумулятор і тепло та пояснення, що вказані «акумулятор тепла», «теплоагенти» створені винахідниками за прізвищем Благута та внесені в опис заявки та у формулу корисної моделі, на підставі частини 5 статті 8 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а саме: Винахіднику належить право авторства, яке є невід`ємним особистим правом і охороняється безстроково. Винахідник має право на присвоєння свого імені створеному ним винаходу (корисній моделі), під якими, на підставі авторського свідоцтва на науковий твір № 39705, мається на увазі застосування відпрацьованих газів або продуктів згоряння у якості альтернативної сировини чи відновлювального вторинного палива та окислювача для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, яке як встановлено у постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 року по справі за № 804/1594/15 за позовом Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія - Геос», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України дозволяє при її використані заощаджувати бюджетні кошти, знижувати, а не підвищувати, тарифи для населення та підприємств, що в свою чергу дозволяє знижувати вартість виробництва вітчизняних товарів і послуг, підвищувати їх конкурентну здатність, створювати додаткові робочі місця, збільшувати надходження до бюджету, виключити енергетичну та економічну залежність України та забезпечити конституційні права громадян на добробут та безпечне для життя і здоров`я довкілля, які встановлені статтею 50 Конституції України та статтею 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», та відповідає вимогам статті частини 1 та частини 2 статті 6, частини 2, частини 3 та частини 8 статті 7, частини 1, частини 2 та частини 5 статті 8, частин 1, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11 статті 12, статті 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», котре містить особистий підпис заступника начальника відділу «Укрпатент» Суховій А.О. та засвідчено штампом, а не особистим підписом В.О. Жалдак як посадової особи Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та не містить інформації, а саме: на підставі якої конкретної частини статті 12 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» було прийнято рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель, а також не містить дати затвердження цього рішення, як таке, що є нікчемним документом та фактично, згідно зі статтею 309 Цивільного кодексу України, є: цензурою результатів творчої діяльності авторів наукового твору, якими є опис заявки та формула корисної моделі, по заявці на корисну модель № u 201807377 «Спосіб роботи акумулятора тепла Благути», ставить під сумнів ділову репутацію авторів вказаного інтелектуального продукту - ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , порушує гарантоване статтею 54 Конституції України право;

- визнати протиправними дії заступника начальника відділу «Укрпатент» Рябко А.П. при розгляді матеріалів заявки на корисну модель № u 201807398 «Котел ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка не обґрунтувала у своєму рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2. «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6, 7, 8, 12, 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»;

- визнати протиправними дії директора департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України А.В. Жалдак, який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення;

- визнати протиправними дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовича Дмитра Олеговича, який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № u 201807398 «Котел ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності до статті 19 Закону України «Про звернення громадян»;

- визнати протиправними дії Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно статті 28 Закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № u 201807398 «Котел ІНФОРМАЦІЯ_1 », та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України;

- скасувати, на підставі статті 3 Конституції України, висновок Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 11.09.2019 року № 22634/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статус рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201807398 «Котел ІНФОРМАЦІЯ_1 », опис заявки та формула якої, згідно з пунктом 4.3 Правил складання і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України № 22 від 22.01.2001 року, а саме: «У формулі, описі, рефераті і пояснювальних матеріалах до опису використовують, як правило, стандартизовані терміни і скорочення, а за їх відсутності - загальновживані в науковій і технічній літературі. При використанні термінів і позначень, що не є загальновживаними, необхідно пояснити їх значення при першому вживанні в тексті. Усі умовні позначення слід розшифровувати», містить стандартизовані та загальновживані в науковій і технічній літературі такі слова як «акумулятор тепла», «теплоагенти» від слова тепло і агенти, акумулятор і тепло та пояснення, що вказані «акумулятор тепла», «теплоагенти» створені винахідниками за прізвищем Благута та внесені в опис заявки та у формулу корисної моделі, на підставі частини 5 статті 8 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а саме: Винахіднику належить право авторства, яке є невід`ємним особистим правом і охороняється безстроково. Винахідник має право на присвоєння свого імені створеному ним винаходу (корисній моделі), під якими, на підставі авторського свідоцтва на науковий твір № 39705, мається на увазі застосування відпрацьованих газів або продуктів згоряння у якості альтернативної сировини чи відновлювального вторинного палива та окислювача для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, яке як встановлено у постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015р. по справі за № 804/1594/15 за позовом Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія - Геос», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України дозволяє при її використані заощаджувати бюджетні кошти, знижувати, а не підвищувати, тарифи для населення та підприємств, що в свою чергу дозволяє знижувати вартість виробництва вітчизняних товарів і послуг, підвищувати їх конкурентну здатність, створювати додаткові робочі місця, збільшувати надходження до бюджету, виключити енергетичну та економічну залежність України та забезпечити конституційні права громадян на добробут та безпечне для життя і здоров`я довкілля, які встановлені статтею 50 Конституції України та статтею 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», та відповідає вимогам статті частини 1 та частини 2 статті 6, частини 2, частини 3 та частини 8 статті 7, частини 1, частини 2 та частини 5 статті 8, частин 1, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11 статті 12, статті 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», котре містить особистий підпис заступника начальника відділу «Укрпатент» Рябко А.П. та засвідчено штампом, а не особистим підписом В.О. Жалдак як посадової особи Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та не містить інформації, а саме: на підставі якої конкретної частини статті 12 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» було прийнято рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель, а також не містить дати затвердження цього рішення, як таке, що є нікчемним документом та фактично, згідно статті 309 Цивільного кодексу України, є: цензурою результатів творчої діяльності авторів наукового твору, якими є опис заявки та формула корисної моделі, по заявці на корисну модель № u 201807398 «Котел ІНФОРМАЦІЯ_1 », ставить під сумнів ділову репутацію авторів вказаного інтелектуального продукту - ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , порушує гарантоване статтею 54 Конституції України право;

- визнати протиправними дії заступника начальника відділу «Укрпатент» Рябко А.П. при розгляді матеріалів заявки на корисну модель № u 201807379 «Генератор енергії Благути», яка не обґрунтувала у своєму рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2. «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6, 7, 8, 12, 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»;

- визнати протиправними дії директора департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України А.В. Жалдак, який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення;

- визнати протиправними дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовича Дмитра Олеговича, який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № u 201807379 «Генератор енергії Благути», у відповідності до статті 19 Закону України «Про звернення громадян»;

- визнати протиправними дії Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно статті 28 Закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № u 201807379 «Генератор енергії Благути», та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України, та фактично є цензурою результатів моєї творчої діяльності як співавтора інтелектуального продукту № 201807379 «Генератор енергії Благути», опис та назва якого є науковим твором, згідно з пунктами 1 та 4 частини 1 статті 433 Цивільного кодексу України, авторське право на нього, згідно зі статтею 437 Цивільного кодексу України, виникло з моменту створення твору та як наслідок цього порушено мої особисті немайнові права інтелектуальної власності, згідно статті 423 Цивільного кодексу України;

- скасувати, на підставі статті 3 Конституції України, висновок державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 10.09.2019 року № 21632/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статус рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201807379 «Генератор енергії Благути», опис заявки та формула якої, згідно з пунктом 4.3 Правил складання і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України № 22 від 22.01.2001 року, а саме: «У формулі, описі, рефераті і пояснювальних матеріалах до опису використовують, як правило, стандартизовані терміни і скорочення, а за їх відсутності - загальновживані в науковій і технічній літературі. При використанні термінів і позначень, що не є загальновживаними, необхідно пояснити їх значення при першому вживанні в тексті. Усі умовні позначення слід розшифровувати», містить стандартизовані та загальновживані в науковій і технічній літературі такі слова як «акумулятор тепла», «теплоагенти» від слова тепло і агенти, акумулятор і тепло та пояснення, що вказані «акумулятор тепла», «теплоагенти» створені винахідниками за прізвищем Благута та внесені в опис заявки та у формулу корисної моделі, на підставі частини 5 статті 8 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а саме: Винахіднику належить право авторства, яке є невід`ємним особистим правом і охороняється безстроково. Винахідник має право на присвоєння свого імені створеному ним винаходу (корисній моделі), під якими, на підставі авторського свідоцтва на науковий твір № 39705, мається на увазі застосування відпрацьованих газів або продуктів згоряння у якості альтернативної сировини чи відновлювального вторинного палива та окислювача для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, яке як встановлено у постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 року по справі за № 804/1594/15 за позовом Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія - Геос», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України дозволяє при її використані заощаджувати бюджетні кошти, знижувати, а не підвищувати, тарифи для населення та підприємств, що в свою чергу дозволяє знижувати вартість виробництва вітчизняних товарів і послуг, підвищувати їх конкурентну здатність, створювати додаткові робочі місця, збільшувати надходження до бюджету, виключити енергетичну та економічну залежність України та забезпечити конституційні права громадян на добробут та безпечне для життя і здоров`я довкілля, які встановлені статтею 50 Конституції України та статтею 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», та відповідає вимогам статті частини 1 та частини 2 статті 6, частини 2, частини 3 та частини 8 статті 7, частини 1, частини 2 та частини 5 статті 8, частин 1, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11 статті 12, статті 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», котре містить особистий підпис заступника начальника відділу «Укрпатент» Рябко А.П. та засвідчено штампом, а не особистим підписом В.О. Жалдак як посадової особи Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та не містить інформації, а саме: на підставі якої конкретної частини статті 12 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» було прийнято рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель, а також не містить дати затвердження цього рішення, як таке, що є нікчемним документом та фактично, згідно зі статті 309 Цивільного кодексу України, є: цензурою результатів творчої діяльності авторів наукового твору, якими є опис заявки та формула корисної моделі, по заявці на корисну модель № u 201807379 «Генератор енергії Благути», ставить під сумнів ділову репутацію авторів вказаного інтелектуального продукту - ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , порушує гарантоване статтею 54 Конституції України право;

- визнати протиправними дії заступника начальника відділу «Укрпатент» Мельник В.А. при розгляді матеріалів заявки на корисну модель № u 201808052 «Акумулятор тепла ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка не обґрунтувала у своєму рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2. «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6, 7, 8, 12, 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»;

- визнати протиправними дії директора Департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України А.А. Малиш, який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення;

- визнати протиправними дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовича Дмитра Олеговича, який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № u 201808052 «Акумулятор тепла ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності до статті 19 Закону України «Про звернення громадян»;

- визнати протиправними дії Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно зі статті 28 Закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № u 201808052 «Акумулятор тепла ІНФОРМАЦІЯ_1 », та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України, та фактично є цензурою результатів моєї творчої діяльності як співавтора інтелектуального продукту № 201808052 «Акумулятор ІНФОРМАЦІЯ_3 », опис та назва якого є науковим твором, згідно з пунктами 1 та 4 частини 1 статті 433 Цивільного кодексу України, авторське право на нього, згідно зі статтею 437 Цивільного кодексу України, виникло з моменту створення твору та як наслідок цього порушено мої особисті немайнові права інтелектуальної власності, згідно зі статтею 423 Цивільного кодексу України;

- скасувати, на підставі статті 3 Конституції України, висновок державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 27.11.2019 року № 27787/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статус рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201808052 «Акумулятор тепла ІНФОРМАЦІЯ_3 », опис заявки та формула якої, згідно з пунктом 4.3 Правил складання і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України № 22 від 22.01.2001 року, а саме: «У формулі, описі, рефераті і пояснювальних матеріалах до опису використовують, як правило, стандартизовані терміни і скорочення, а за їх відсутності - загальновживані в науковій і технічній літературі. При використанні термінів і позначень, що не є загальновживаними, необхідно пояснити їх значення при першому вживанні в тексті. Усі умовні позначення слід розшифровувати», містить стандартизовані та загальновживані в науковій і технічній літературі такі слова як «акумулятор тепла», «теплоагенти» від слова тепло і агенти, акумулятор і тепло та пояснення, що вказані «акумулятор тепла», «теплоагенти» створені винахідниками за прізвищем Благута та внесені в опис заявки та у формулу корисної моделі, на підставі частини 5 статті 8 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а саме: Винахіднику належить право авторства, яке є невід`ємним особистим правом і охороняється безстроково. Винахідник має право на присвоєння свого імені створеному ним винаходу (корисній моделі), під якими, на підставі авторського свідоцтва на науковий твір № 39705, мається на увазі застосування відпрацьованих газів або продуктів згоряння у якості альтернативної сировини чи відновлювального вторинного палива та окислювача для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, яке як встановлено у постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 року по справі за № 804/1594/15 за позовом Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія - Геос», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України дозволяє при її використані заощаджувати бюджетні кошти, знижувати, а не підвищувати, тарифи для населення та підприємств, що в свою чергу дозволяє знижувати вартість виробництва вітчизняних товарів і послуг, підвищувати їх конкурентну здатність, створювати додаткові робочі місця, збільшувати надходження до бюджету, виключити енергетичну та економічну залежність України та забезпечити конституційні права громадян на добробут та безпечне для життя і здоров`я довкілля, які встановлені статтею 50 Конституції України та статтею 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», та відповідає вимогам статті частини 1 та частини 2 статті б, частини 2, частини 3 та частини 8 статті 7, частини 1, частини 2 та частини 5 статті 8, частин 1, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11 статті 12, статті 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», котре містить особистий підпис заступника начальника відділу «Укрпатент» Мельник В.А. та засвідчено штампом, а не особистим підписом А.А. Малиш як посадової особи Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та не містить інформації, а саме: на підставі якої конкретної частини статті 12 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» було прийнято рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель, як таке, що є нікчемним документом та фактично, згідно статті 309 Цивільного кодексу України, є: цензурою результатів творчої діяльності авторів наукового твору, якими є опис заявки та формула корисної моделі, по заявці на корисну модель № u 201808052 «Акумулятор тепла ІНФОРМАЦІЯ_3 », ставить під сумнів ділову репутацію авторів вказаного інтелектуального продукту - ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , порушує гарантоване статтею 54 Конституції України право;

- визнати дії провідного спеціаліста «Укрпатент» Погребної ОСОБА_8 . ОСОБА_9 при розгляді матеріалів заявки на корисну модель № u 201807374 «Акумулятор тепла ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка не обґрунтувала у своєму рішенні про відмову у видачі патенту на корисну модель, що заявка не відповідає вимогам пункту 3.2. «Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель», статті 6, 7, 8, 12, 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»;

- визнати протиправними дії директора департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України А.А. Малиш, який на безпідставній основі затвердив штампом вказане рішення;

- визнати протиправними дії заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовича Дмитра Олеговича, який не здійснив розгляд скарги до Кабінету Міністрів України про скасування рішення про відмову у видачі патенту по заявці на корисну модель № u 201807374 «Акумулятор тепла ІНФОРМАЦІЯ_3 », у відповідності до статті 19 Закону України «Про звернення громадян», Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та Кабінету Міністрів України, які не здійснили контроль, згідно статті 28 Закону України «Про звернення громадян», щодо забезпечення гарантії захисту авторських та інших прав по заявці на корисну модель № u 201807374 «Акумулятор тепла ІНФОРМАЦІЯ_3 », та не вчинили дії спрямовані на виконання статті 3 та статті 54 Конституції України, та фактично є цензурою результатів моєї творчої діяльності як співавтора інтелектуального продукту 201807374 «Акумулятор ІНФОРМАЦІЯ_3 », опис та назва якого є науковим твором, згідно пунктів 1 та 4 частини 1 статті 433 Цивільного кодексу України, авторське право на нього, згідно статті 437 Цивільного кодексу України, виникло з моменту створення твору та як наслідок цього порушено мої особисті немайнові права інтелектуальної власності, згідно статті 423 Цивільного кодексу України;

- скасувати, на підставі статті 3 Конституції України, висновок державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «Укрпатент» від 19.12.2019 року № 29384/ЗУ/19, затверджений Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який набув статус рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель по заявці № u 201807374 «Акумулятор тепла ІНФОРМАЦІЯ_3 », опис заявки та формула якої, згідно з пунктом 4.3 Правил складання і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України № 22 від 22.01.2001 року, а саме: «У формулі, описі, рефераті і пояснювальних матеріалах до опису використовують, як правило, стандартизовані терміни і скорочення, а за їх відсутності загальновживані в науковій і технічній літературі. При використанні термінів і позначень, що не є загальновживаними, необхідно пояснити їх значення при першому вживанні в тексті. Усі умовні позначення слід розшифровувати», містить стандартизовані та загальновживані в науковій і технічній літературі такі слова як «акумулятор тепла», «теплоагенти» від слова тепло і агенти, акумулятор і тепло та пояснення, що вказані «акумулятор тепла», «теплоагенти» створені винахідниками за прізвищем Благута та внесені в опис заявки та у формулу корисної моделі, на підставі частини 5 статті 8 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а саме: Винахіднику належить право авторства, яке є невід`ємним особистим правом і охороняється безстроково. Винахідник має право на присвоєння свого імені створеному ним винаходу (корисній моделі), під якими, на підставі авторського свідоцтва на науковий твір № 39705, мається на увазі застосування відпрацьованих газів або продуктів згоряння у якості альтернативної сировини чи відновлювального вторинного палива та окислювача для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, яке як встановлено у постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 року по справі за № 804/1594/15 за позовом Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія - Геос», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України дозволяє при її використані заощаджувати бюджетні кошти, знижувати, а не підвищувати, тарифи для населення та підприємств, що в свою чергу дозволяє знижувати вартість виробництва вітчизняних товарів і послуг, підвищувати їх конкурентну здатність, створювати додаткові робочі місця, збільшувати надходження до бюджету, виключити енергетичну та економічну залежність України та забезпечити конституційні права громадян на добробут та безпечне для життя і здоров`я довкілля, які встановлені статтею 50 Конституції України та статтею 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», та відповідає вимогам статті частини 1 та частини 2 статті 6, частини 2, частини 3 та частини 8 статті 7, частини 1, частини 2 та частини 5 статті 8, частин 1, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11 статті 12, статті 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», котре містить особистий підпис провідного спеціаліста «Укрпатент» Погребної М.В. та засвідчено штампом, а не особистим підписом А.А. Малиш як посадової особи Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України та не містить інформації, а саме: на підставі якої конкретної частини статті 12 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» було прийнято рішення про відмову у видачі патенту на корисну модель, як таке, що є нікчемним документом та фактично, згідно зі статтею 309 Цивільного кодексу України, є: цензурою результатів творчої діяльності авторів наукового твору, якими є опис заявки та формула корисної моделі, по заявці на корисну модель № u 201807374 «Акумулятор тепла ІНФОРМАЦІЯ_3 », ставить під сумнів ділову репутацію авторів вказаного інтелектуального продукту - ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , порушує гарантоване статтею 54 Конституції України право;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 , на підставі частини 1 та пунктів 8, 9 частини 2 статті 16 Цивільного Кодексу України, частини 1 статті 20 Цивільного Кодексу України, частини 1, пунктів 2,4 частини 2, частини 3 статті 23 Цивільного Кодексу України, статті 1173 Цивільного Кодексу України, статті 56 Конституції України, Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яка полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації авторів технології ОСОБА_10 « ІНФОРМАЦІЯ_4 », моральних переживаннях, у зв`язку з порушенням права інтелектуальної власності, прав, встановлених статтями 3, 21, 22, 23, 24, 40, 42, 43, 46, 48, 50, 54, 56 Конституції України, пунктом ж) та з) статті 11 Закону України «Про енергозбереження», абзацом 3 та абзацом 4 статті 22 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», статтями 9, 10, 11, 42 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статтею 1, 4, 15, 19, 24, 25 Закону України «Про звернення громадян», у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, у зв`язку з нервовими зривами пов`язаними з протиправними діями та порушенням конституційних прав встановлених статтями 3, 21, 22, 23, 24, 40, 42, 43, 46, 48, 50, 54, 56 Конституції України, пунктом ж) та з) статті 11 Закону України «Про енергозбереження», абзацом 3 та абзацом 4 статті 22 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», статтями 9, 10, 11, 42 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статтею 1, 4, 15, 19, 24, 25 Закону України «Про звернення громадян», яку ОСОБА_6 визначає, за невиконання Кабінетом Міністрів України своїх повноважень, встановлених Законом України «Про Кабінетом Міністрів України», зокрема, про здійснення контролю щодо забезпечення посадовими особами Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України мого права на захист об`єктів інтелектуальної власності по заявкам на корисну модель № u 201807374 «Акумулятор ІНФОРМАЦІЯ_3 », № 201808052 «Акумулятор тепла ІНФОРМАЦІЯ_3 », № u 201807379 «Генератор енергії Благути», № u 201807398 «Котел Благути», №201807377 «Спосіб роботи акумулятора тепла Благути», № u 201808053 «Спосіб роботи акумулятора тепла Благути», модель № НОМЕР_1 «Спосіб роботи котла Благути», № u 201807382 «Спосіб роботи генератора енергії Благути», № u 201805968 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах» або « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» - відновлювальне вторинне паливо та окислювач», № 201807397 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах за Благутою або « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» або інтенсифікація процесу перетворення горючих і окислювальних речовин, які містяться у складі продуктів згоряння, на відновлювальне вторинне паливо та окислювач - « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» та їх загоряння і згоряння для виконання корисної роботи», які виключають необхідність спалювати традиційні види палива та атмосферний кисень та забруднювати атмосферне повітря шкідливими речовинами і парниковими газами, а також забезпечують зниження вартості виробництва енергії до експлуатаційних витрат, у розмірі тисячу прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 , на підставі частини 1 та пунктів 8, 9 частини 2 статті 16 Цивільного Кодексу України, частини 1 статті 20 Цивільного кодексу України, частини 1, пунктів 2, 4 частини 2, частини 3 статті 23 Цивільного Кодексу України, статті 1173 Цивільного Кодексу України, статті 56 Конституції України, Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яка полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації авторів технології ОСОБА_10 « ІНФОРМАЦІЯ_4 », моральних переживаннях, у зв`язку з порушенням права інтелектуальної власності, прав встановлених статтями 3, 21, 22, 23, 24, 40, 42, 43, 46, 48, 50, 54, 56 Конституції України, пунктом ж) та з) статті 11 Закону України «Про енергозбереження», абзацом 3 та абзацом 4 статті 22 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», статтями 9, 10, 11, 42 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статтею 1, 4, 15, 19, 24, 25 Закону України «Про звернення громадян», у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, у зв`язку з нервовими зривами пов`язаними з протиправними діями та порушенням конституційних прав встановлених статтями 3, 21, 22, 23, 24, 40, 42, 43, 46, 48, 50, 54, 56 Конституції України, пунктом ж) та з) статті 11 Закону України «Про енергозбереження», абзацом 3 та абзацом 4 статті 22 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», статтями 9, 10, 11, 42 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статтею 1, 4, 15, 19, 24, 25 Закону України «Про звернення громадян», за невиконання Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України повноважень встановлених Законом України «Про звернення громадян», зокрема, про здійснення контролю щодо забезпечення посадовими особами Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України мого права на захист об`єктів інтелектуальної власності по заявкам на корисну модель № u 201807374 «Акумулятор ІНФОРМАЦІЯ_3 », № u 201808052 «Акумулятор тепла Благути», № u 201807379 «Генератор енергії Благути», № u 201807398 «Котел Благути», № u 201807377 «Спосіб роботи акумулятора тепла Благути», № u 201808053 «Спосіб роботи акумулятора тепла Благути», модель № u 201807402 «Спосіб роботи котла Благути», № 201807382 «Спосіб роботи генератора енергії Благути», № u 201805968 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах» або « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» - відновлювальне вторинне паливо та окислювач», № 201807397 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах за Благутою або « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» або інтенсифікація процесу перетворення горючих і окислювальних речовин, які містяться у складі продуктів згоряння, на відновлювальне вторинне паливо та окислювач - « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» та їх загоряння і згоряння для виконання корисної роботи», які виключають необхідність спалювати традиційні види палива та атмосферний кисень та забруднювати атмосферне повітря шкідливими речовинами і парниковими газами, а також забезпечують зниження вартості виробництва енергії до експлуатаційних витрат, у розмірі тисячу прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 , на підставі частини 1 та пунктів 8, 9 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 20 Цивільного кодексу України, частини 1, пунктів 2, 4 частини 2, частини 3 статті 23 Цивільного кодексу України, статті 1173 Цивільного Кодексу України, статті 56 Конституції України, Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яка полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації авторів технології ОСОБА_10 « ІНФОРМАЦІЯ_4 », моральних переживаннях, у зв`язку з порушенням права інтелектуальної власності, прав встановлених статтями 3, 21, 22, 23, 24, 40, 42, 43, 46, 48, 50, 54, 56 Конституції України, пунктом ж) та з) статті 11 Закону України «Про енергозбереження», абзацом 3 та абзацом 4 статті 22 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», статтями 9, 10, 11, 42 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статтею 1, 4, 15, 19, 24, 25 Закону України «Про звернення громадян», у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, у зв`язку з нервовими зривами пов`язаними з протиправними діями та порушенням конституційних прав встановлених статтями 3, 21, 22, 23, 24, 40, 42, 43, 46, 48, 50, 54, 56 Конституції України, пунктом ж) та з) статті 11 Закону України «Про енергозбереження», абзацом 3 та абзацом 4 статті 22 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», статтями 9, 10, 11, 42 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статтею 1, 4, 15, 19, 24, 25 Закону України «Про звернення громадян», за невиконання заступником міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовичем Дмитром Олеговичем своїх повноважень встановлених законом України «Про звернення громадян», зокрема, про здійснення контролю щодо забезпечення посадовими особами Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України мого права на захист об`єктів інтелектуальної власності по заявкам на корисну модель № u 201807374 «Акумулятор ІНФОРМАЦІЯ_3 », № u 201808052 «Акумулятор тепла Благути», № u 201807379 «Генератор енергії Благути», № 201807398 «Котел Благути», № u 201807377 «Спосіб роботи акумулятора тепла Благути», № 201808053 «Спосіб роботи акумулятора тепла Благути», модель № НОМЕР_1 «Спосіб роботи котла Благути», № u 201807382 «Спосіб роботи генератора енергії Благути», № u 201805968 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах» або « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» - відновлювальне вторинне паливо та окислювач», № 201807397 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах за Благутою або « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» або інтенсифікація процесу перетворення горючих і окислювальних речовин, які містяться у складі продуктів згоряння, на відновлювальне вторинне паливо та окислювач - « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» та їх загоряння і згоряння для виконання корисної роботи», які виключають необхідність спалювати традиційні види палива та атмосферний кисень та забруднювати атмосферне повітря шкідливими речовинами і парниковими газами, а також забезпечують зниження вартості виробництва енергії до експлуатаційних витрат, у розмірі тисячу прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 не відповідав вимогам ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ухвалою суду від 21.04.2020 року був залишений без руху з наданням позивачу п`ятиденного строку для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду:

- виправленої редакції позовної заяви, з урахуванням вимог ст. ст. 160, 161 КАС України, з копіями виправленої позовної заяви разом з доданими до неї документами відповідно до кількості учасників справи, в тому числі разом з доказами на підтвердження заявленого до відшкодування розміру моральної шкоди;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог про скасування висновків: від 23.08.2019 року № 21652/ЗУ/19, від 04.09.2019 року № 22218/ЗУ/19, № 22191/ЗУ/19, від 10.09.2019 року № 21632/ЗУ/19, № 22633/ЗУ/19, від 11.09.2019 року № 22634/ЗУ/19, від 25.09.2019 року № 23419/ЗУ/19, разом з доказами на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення;

- документа про сплату судового збору за подання до адміністративного суду позову з позовними вимогами одночасно майнового та немайнового характеру у загальному розмірі 13873,20 грн.

21.04.2020 року через систему «Електронний суд» позивач отримав ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху.

23.04.2020 року через систему «Електронний суд» позивач надав суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій в цілому цитує та аналізує ухвалу суду від 21.04.2020 року про залишення позовної заяви без руху, вказує норми права, обґрунтовує свою заяву про звільнення від сплати судового збору та просить суд:

- на підставі верховенства права, встановленого статтею 8 Конституції України, статтею 6 КАС України, пункту 1 частини 1, підпункту г) пункту 2 частини 1, пункту 3 частини 1 та пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» і звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору;

- продовжити термін звернення до суду щодо оскарження висновків від 23.08.2019 року № 21652/ЗУ/19 (граничний строк звернення до адміністративного суду 24.02.2020 року), від 04.09.2019 року № 22218/ЗУ/19, № 22191/ЗУ/19 (граничний строк звернення до адміністративного суду 04.03.2020 року), від 10.09.2019 року № 21632/ЗУ/19, № 22633/ЗУ/19 (граничний строк звернення до адміністративного суду 10.03.2020 року), від 11.09.2019 року № 22634/ЗУ/19 (граничний строк звернення до адміністративного суду 11.03.2020 року), від 25.09.2019 року № 23419/ЗУ/19 (граничний строк звернення до адміністративного суду 25.03.2020 року), у зв`язку з тим, що він звертався до відповідача з питання забезпечення гарантованого статтею 54 Конституції України відновлення та забезпечення права на захист авторських та інших прав, яке згідно зі статтею 22 Конституції України, не може бути скасоване судом;

- розглянути клопотання про залучення до матеріалів справи третіх осіб задля захисту у суді прав ОСОБА_1 та інтересів держави від протиправних дій відповідачів, з притягнення до відповідальності винних осіб за вчинений злочин, яким є порушення конституційних прав ОСОБА_1 та інтересів держави в енергетичній, екологічній, економічній та оборонній сфері.

27.04.2020 року через систему «Електронний суд» позивач надав суду уточнену позовну заяву до відповідача-1: Кабінету Міністрів України, відповідача-2: Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, відповідача-3: заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовича Дмитра Олеговича Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, відповідача-4: Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент), відповідача-5: директора Департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Жалдак А.В., відповідача-6: директора Департаменту інтелектуальної власності Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Малиш А.А., відповідача-7: заступника начальника відділу Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» Рябко А.П., відповідача-8: заступника начальника відділу Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» Мельника В.А., відповідача-9: заступника начальника відділу Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» Суховій А.О., відповідача-10: провідного спеціаліста Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» Погребної М.В., треті особи: Державне бюро розслідувань, Національна поліція України, Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання дій протиправними, зобов`язання винити певні дії, відшкодування моральної шкоди.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 21.04.2020 року позивачу був наданий п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, проте у встановлений судом строк позивач не усунув недоліки позовної заяви належним чином та у повному обсязі, тому у зв`язку зі спливом строку залишення позовної заяви без руху, ухвалою суду від 28.04.2020 року позовна заява повертається позивачу.

Так, у заяві від 23.04.2020 року про усунення недоліків позовної заяви позивач заявляє суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого, як на підставу для звільнення його від сплати судового збору, посилається, зокрема, на п. 13 ч. 2 ст. 3, п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Також, позивач вказує, що він є інвалідом 2 групи.

Крім того, за поясненнями позивача, для можливості здійснення досудового вирішення питання про відновлення та забезпечення порушеного права, гарантованого ст. 54 Конституції України, він звернувся до відповідача на підставі Закону України «Про звернення громадян», тому просить суд продовжити йому строк звернення до адміністративного суду в частині оскарження висновків від 23.08.2019 року № 21652/ЗУ/19 (граничний строк звернення до адміністративного суду 24.02.2020 року), від 04.09.2019 року № 22218/ЗУ/19, № 22191/ЗУ/19 (граничний строк звернення до адміністративного суду 04.03.2020 року), від 10.09.2019 року № 21632/ЗУ/19, № 22633/ЗУ/19 (граничний строк звернення до адміністративного суду 10.03.2020 року), від 11.09.2019 року № 22634/ЗУ/19 (граничний строк звернення до адміністративного суду 11.03.2020 року), від 25.09.2019 року № 23419/ЗУ/19 (граничний строк звернення до адміністративного суду 25.03.2020 року).

З приводу клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 1, ст. 2, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється, у тому числі за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», зокрема, судовий збір не справляється за подання: позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З приводу посилань позивача на положення п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», суд зазначає, що такі не беруться судом до уваги, бо вказана у п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» категорія спорів, передбачена статтями 1173, 1174 Цивільного кодексу України, та вирішується в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, а позивач звертається до адміністративного суду за захистом свого порушеного права з позовними вимогами в порядку, визначеному КАС України.

Так, відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст. 1174 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Аналіз викладених вище норм вказує, що п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на позивача як підстава для звільнення його від сплати судового збору за подання адміністративного позову в порядку КАС України.

При цьому, зазначені позивачем у клопотанні підстави для звільнення його від сплати судового збору не відповідають тим умовам, які відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір», надають суду правові підстави для звільнення позивача від сплати судового збору. Варто враховувати те, що Закон України «Про судовий збір» не містить вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Отже, доказів на підтвердження наявності встановлених частиною першою статті 8 Закону № 3674-VI обставин, які є підставою для звільнення позивача від сплати судового збору, позивач суду не надав. Тим більше, звільнення позивача від сплати судового збору, в тому числі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є правом, а не обов`язком суду.

Також, вирішуючи питання щодо можливості звільнення позивача від сплати судового збору, суд з урахуванням правових позицій, викладених у Постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 23.01.2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», а також у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року № 2, виходить із того, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Таким чином, суд зазначає, що умови, за яких суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору, встановлені, в тому числі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», про що зазначено судом вище. Однак, позивач не навів умов відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», які б свідчили про наявність у суду правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Тим більше, посилання позивача на те, що він є інвалідом 2 групи також мають бути підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, в свою чергу, суду не надано відповідних доказів.

З огляду на викладене вище, у суду відсутні правові підстави для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5, п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позову, що має одночасно немайнові та майнові позовні вимоги.

Крім того, посилання позивача на те, що його позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не є майновими, бо не виражені ним у грошовому еквіваленті, є хибними та не відповідають суті інституту відшкодування моральної шкоди. Так, три позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач виражає у розмірі 1 тисячі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2102000,00 грн (2102,00 грн х 1000) х 3 = 2102000,00 грн, за три позовні вимоги у загальному розмірі 6306000?,00 грн). Тобто, за розрахунком суду, про що зазначалось судом також в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 21.04.2020 року, враховуючи, що станом на 01.01.2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102,00 грн, ціна позову в частині позовних вимог майнового характеру становить 10510,00 грн (((2102,00 грн х 1000) х 3) х 0,01 = 63060,00 грн, проте, ставка судового збору для позовних вимог майнового характеру не може бути більше ніж 10510,00 грн). Таким чином, твердження позивача з цього приводу не беруться судом до уваги.

Також, суд зазначає, що ст. 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі і фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Зазначена правова позиція також збігається з висновками Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року (заява № 70297/01) та Верховного Суду України, викладеними в його ухвалі від 28 вересня 2015 року у справі № 21-5496а15.

Окрім того, невмотивоване звільнення від оплати повністю або частково судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення за судовим захистом.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації № В (81) 7 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, ухваленій 14 травня 1981 року.

Суд, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2005 року у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland»), заява № 71731/01; пункти 63 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 року у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland»), заява № 73547/01).

Аналіз викладеного вище вказує, що сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя та для звільнення позивача від сплати судового збору у суду мають бути правові підстави.

Проте, позивачем не надано достатніх доказів, відповідно до яких, суд має підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, при вирішенні питання про звільнення позивача від сплати судового збору враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом в ухвалі від 18.11.2019 року у справі № 215/56/17(2-а/215/14/19) та ухвалі від 27.11.2019 року у справі № 215/2630/19, а також правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в ухвалі від 08.07.2019 року в справі № 9901/166/19.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку, що клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору є необґрунтованим, не підтвердженим належними, достатніми та допустимими доказами, тому у його задоволенні суд вважає за необхідне відмовити.

Таким чином, у встановлений судом строк, недоліки позовної заяви в частині визначення судом необхідності сплати судового збору у загальному розмірі 13873,20 грн, не усунуті позивачем, документа про сплату судового збору, суду не надано.

З приводу тверджень позивача про те, що він звертався до відповідача для вирішення в досудовому порядку питання про відновлення та забезпечення його порушеного права, проте, відповідач відмовився добровільно відновити та забезпечити його порушене право, та з приводу вимоги позивача продовжити термін звернення до суду щодо оскарження висновків від 23.08.2019 року № 21652/ЗУ/19 (граничний строк звернення до адміністративного суду 24.02.2020 року), від 04.09.2019 року № 22218/ЗУ/19, № 22191/ЗУ/19 (граничний строк звернення до адміністративного суду 04.03.2020 року), від 10.09.2019 року № 21632/ЗУ/19, № 22633/ЗУ/19 (граничний строк звернення до адміністративного суду 10.03.2020 року), від 11.09.2019 року № 22634/ЗУ/19 (граничний строк звернення до адміністративного суду 11.03.2020 року), від 25.09.2019 року № 23419/ЗУ/19 (граничний строк звернення до адміністративного суду 25.03.2020 року), у зв`язку з тим, що він звертався до відповідача з питання забезпечення гарантованого статтею 54 Конституції України відновлення та забезпечення права на захист авторських та інших прав, яке згідно зі статтею 22 Конституції України, не може бути скасоване судом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частин 1 - 3 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Проте, позивач не надає суду клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду разом з доказами на підтвердження зазначених в клопотанні тверджень щодо поважності причин пропущення ним строку звернення до адміністративного суду з позовом.

Зі змісту заяви від 23.04.2020 року про усунення недоліків позовної заяви вбачається, що позивач, зазначаючи вимогу про продовження строку звернення до суду тим самим просить суд поновити йому строк звернення до суду, зокрема, з позовними вимогами про скасування висновків: від 23.08.2019 року № 21652/ЗУ/19, від 04.09.2019 року № 22218/ЗУ/19, № 22191/ЗУ/19, від 10.09.2019 року № 21632/ЗУ/19, № 22633/ЗУ/19, від 11.09.2019 року № 22634/ЗУ/19, від 25.09.2019 року № 23419/ЗУ/19. Адже, в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 21.04.2020 року судом була визначена необхідність надання суду заяви про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог про скасування висновків: від 23.08.2019 року № 21652/ЗУ/19, від 04.09.2019 року № 22218/ЗУ/19, № 22191/ЗУ/19, від 10.09.2019 року № 21632/ЗУ/19, № 22633/ЗУ/19, від 11.09.2019 року № 22634/ЗУ/19, від 25.09.2019 року № 23419/ЗУ/19, разом з доказами на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення.

Суд зазначає, що позивач в заяві від 23.04.2020 року про усунення недоліків позовної заяви не вказує, до якого саме відповідача він звертався, яке його порушене право він вважав за необхідне відновити та забезпечити. Водночас, у прохальній частині заяви про усунення недоліків позовної заяви він зазначає, що звертався до відповідача з питання забезпечення гарантованого статтею 54 Конституції України відновлення та забезпечення права на захист авторських та інших прав, яке згідно зі статтею 22 Конституції України, не може бути скасоване судом. При цьому, на вимогу суду позивач не надає заяву про поновлення строку звернення до суду, не надає суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про скасування висновків: від 23.08.2019 року № 21652/ЗУ/19, від 04.09.2019 року № 22218/ЗУ/19, № 22191/ЗУ/19, від 10.09.2019 року № 21632/ЗУ/19, № 22633/ЗУ/19, від 11.09.2019 року № 22634/ЗУ/19, від 25.09.2019 року № 23419/ЗУ/19.

З огляду на викладене, ухвала суду від 21.04.2020 року про усунення недоліків позовної заяви в частині визначення необхідності надання суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог про скасування висновків: від 23.08.2019 року № 21652/ЗУ/19, від 04.09.2019 року № 22218/ЗУ/19, № 22191/ЗУ/19, від 10.09.2019 року № 21632/ЗУ/19, № 22633/ЗУ/19, від 11.09.2019 року № 22634/ЗУ/19, від 25.09.2019 року № 23419/ЗУ/19, разом з доказами на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення, є невиконаною.

З приводу вимоги позивача про розгляд клопотання про залучення до матеріалів справи третіх осіб задля захисту у суді прав ОСОБА_1 та інтересів держави від протиправних дій відповідачів, з притягнення до відповідальності винних осіб за вчинений злочин, яким є порушення конституційних прав ОСОБА_1 та інтересів держави в енергетичній, екологічній, економічній та оборонній сфері, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КАС України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що по-перше, позивач вказує третіх осіб в позовній заяві, проте не уточнює їх правовий статус, а по-друге, клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не вирішується судом по суті на стадії залишення позовної заяви без руху, відповідно до вимог ч. 2 ст. 49 КАС України.

Також, суд зазначає, що визначені судом недоліки позовної заяви в іншій частині не усунені позивачем, зокрема, в частині визначеної необхідності надання виправленої редакції позовної заяви, з урахуванням вимог ст. ст. 160, 161 КАС України, з копіями виправленої позовної заяви разом з доданими до неї документами відповідно до кількості учасників справи, в тому числі разом з копіями: КМУ 13.04.2020 1, КМУ 13.04.2020 2, КМУ 13.04.2020 3 та з доказами на підтвердження заявленого до відшкодування розміру моральної шкоди, в тому числі з урахуванням наданої суду заяви від 23.04.2020 року про усунення недоліків позовної заяви та уточненої позовної заяви від 27.04.2020 року.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суд бере до уваги те, що Європейський суд з прав людини у справах «Каньєте де Хоньї проти Іспанії», «Гору проти Греції», «Михолапа проти Латвії» зазначив, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх не лише до сторін провадження, але й до національних судів.

Тобто, в аспекті встановлених судом обставин, визначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у встановленому законом порядку та з наданням належних, допустимих та достатніх доказів для належного відправлення правосуддя при розгляді адміністративної справи.

Таким чином, з урахуванням сукупності вищевикладеного, суд доходить висновку, що позивачем не усунені недоліки позовної заяви належним чином та у повному обсязі, тому суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача 1: Кабінету Міністрів України, відповідача-2: Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, відповідача-3: заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовича Дмитра Олеговича Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, відповідача-4: Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент), треті особи: Державне бюро розслідувань, Національна поліція України, Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання дій протиправними, зобов`язання винити певні дії, відшкодування моральної шкоди повернути позивачу.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до пп. 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька