Справа № 640/16896/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року м. Київ № 640/16896/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «СПЕЦМЕТАЛЗБУТ» (03126, м. Київ, вул. Михайла Донця, буд. 23, )

про стягнення заборгованості у розмірі 5 611 706,67 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «СПЕЦМЕТАЛЗБУТ» (далі - відповідач), у якому просить суд стягнути з відповідача податковий борг в сумі 5 611 706,67 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач має податковий борг на загальну суму 5 611 706,67 грн., а саме:

- податок на додану вартість на суму 5 604 396,67 грн.;

- акцизний податок на пальне на суму 7 310,00 грн.

Названий вище податковий борг виник на підставі контрольно-перевірочної роботи та винесених на підставі цього податкових повідомлень-рішень, але не сплачених у визначеному законодавством порядку, що на думку контролюючого органу, свідчить про невиконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати податків і зборів у строки та розмірах, передбачених Податковим кодексом України.

13.09.2019 ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито провадження в адміністративній справі №640/16896/19.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на адміністративний позов, з огляду на що, суд розглядає справу на підставі наявних в ній документів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2020 року замінено позивача по справі на його правонаступника.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «СПЕЦМЕТАЛЗБУТ», зареєстровано як юридична особа, перебуває на обліку в органах ДФС у м. Києві, ДПІ у Солом`янському районі та є платником податків за основним місцем обліку.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків за 2019 рік у відповідача обліковується податковий борг на загальну суму 5 611 706,67 грн., а саме:

- податок на додану вартість (код платежу 14010600) на суму 5 604 396,67 грн.;

- акцизний податок на пальне (код платежу 14021900) на суму 7 310,00 грн.

Зазначена сума податкового боргу виникла на підставі прийнятих податкових повідомлень-рішень, а саме:

№ від 27.02.2019 року - 2 867 539,08 грн. (штраф у розмірі 40% за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 до 365 календарних днів на суму ПДВ 7168847,67грн.);

№ від 17.04.2019 року - 2 520 350,87 грн. (штраф у розмірі 40% за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 до 365 календарних днів на суму ПДВ 6300877,23грн.);

№ від 30.05.2019 року - 216 506,81 грн. (штраф у розмірі 40% за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 до 365 календарних днів на суму ПДВ 541267,04грн.);

№ від 14.02.2019 року - 2040 грн. (штраф за акцизний податок на пальне на підставі акта перевірки №390/26-15-40-04/41006386 від 28.01.2019);

№ від 25.06.2019 року - 3060 грн. (штраф за акцизний податок на пальне на підставі акта перевірки №2442/26-15-40-04/41006386 від 25.04.2019);

№ від 16.10.2018 року - 170 грн. (штраф за акцизний податок на пальне на підставі акта перевірки №4707/26-15-40-04/41006386 від 01.10.2018);

№ від 15.05.2019 року - 1020 грн. (штраф за акцизний податок на пальне на підставі акта перевірки №5092/26-15-40-04/41006386 від 25.10.2018);

№ від 10.12.2018 року - 1020 грн. (штраф за акцизний податок на пальне на підставі акта перевірки №6300/26-15-40-04/41006386 від 29.11.2018).

Як вбачається згідно наявних у справі рекомендованих повідомлень про вручення, позивачем було направлено на адресу відповідача податкові повідомлення-рішення, які повернулися за закінченням встановленого терміну зберігання.

На момент розгляду справи доказів оскарження податкових повідомлень-рішень суду не надано. Наявність вказаної заборгованості підтверджується вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, інтегрованою карткою платника податків за 2019 рік.

Також, 27.03.2019 позивачем оформлено податкову вимогу форми «Ю» № 104690-17, відповідно до якої загальна сума податкового боргу платника податків станом на 26.03.2019 становить 2 869 749,08 грн. Вказана податкова вимога була надіслана на адресу відповідача 08.04.2019 року, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення.

Станом на 26.07.2019 за відповідачем обліковується заборгованість на суму 5 611 706,67 грн., а саме:

- податок на додану вартість (код платежу 14010600) на суму 5 604 396,67 грн.;

- акцизний податок на пальне (код платежу 14021900) на суму 7 310,00 грн., яка складається з вищевказаних податкових зобов`язань, виникла у зв`язку з їх невиконанням та набула статусу узгодженого податкового боргу.

У зв`язку з тим, що відповідач не сплатив наявний у нього податковий борг у вказаному розмірі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) під податковим зобов`язанням розуміється сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно пунктів 56.1, 56.3 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк (підпункт 56.17.1 пункту 56.17. статті 56 ПК кодексу України).

Згідно підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 ПК України встановлено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на адміністративне оскарження податкових повідомлень-рішень, а також оскарженням їх в судовому порядку, суму грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) нараховану згідно таких податкових повідомлень-рішень необхідно вважати узгодженою.

Податковим боргом відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визнається сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Слід зазначити, що позивачем виставлено відповідачу податкову вимогу № 104690-17 від 27.03.2019. Доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги та визначеної у ній суми податкового боргу відповідачем не надано.

Згідно із п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Порядок реалізації права органу державної податкової служби на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу визначено ст. 95 ПК України. Зокрема, відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У п. 95.3 ст. 95 ПК України зазначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Зазначена норма встановлює послідовність стягнення податкового боргу за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а у разі їх недостатності - за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі. Таким чином, законом закріплено пріоритет погашення податкового боргу за рахунок коштів.

Таким чином, з наведеного вбачається, що, по-перше, позивачем дотримані вимоги п. 95.2 ст. 95 ПК України, а відтак і дотримана встановлена ПК України процедура, яка передує зверненню до суду із позовом про стягнення податкового боргу; по-друге, вимоги позивача про стягнення податкового боргу за рахунок грошових коштів на банківських рахунках платника податків, відповідають приписам чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з частиною другою статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки у цій справі не залучалися свідки та не проводилися експертизи, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72, 73, 77, 143, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «СПЕЦМЕТАЛЗБУТ» (03126, м. Київ, вул. Михайла Донця, буд. 23, ) про стягнення заборгованості у розмірі 5 611 706,67 грн. - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «СПЕЦМЕТАЛЗБУТ» (03126, м. Київ, вул. Михайла Донця, буд. 23, ) на користь Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) заборгованість у розмірі 5 611 706,67 грн. (пять мільйонів шістсот одинадцять тисяч сімсот шість гривень 67 копійок) за рахунок коштів платника податків на рахунках у банках, які його обслуговують.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська