Справа № 380/1445/20
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/1445/20
У Х В А Л А

з питань закриття провадження у справі

28 квітня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі : розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, державний кадастровий реєстратор відділу у Сокальському районі міськрайонного управління у Сокальському районі м. Червонограді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Сенюк В.В., Приватне підприємство «Західний Буг», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить :

- скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, яка згідно витягу сер. НВ - 019 від 18.07.2019 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (кад. № :13:000:0005) площею 1.3878 гектара, розташована за адресою - Мурованська сільська рада Сокальського району Львівської області, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та проведена державна реєстрація державним кадастровим реєстратором відділу у Сокальському районі міськрайонного управління у Сокальському районі м. Червонограді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Сенюк В.В . на праві одноособової приватної власності на ім`я ОСОБА_2 ;

- скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, яка згідно витягу сер. НВ - 019 від 18.07.2019 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (кад. № :16:000:0033) площею 2.1793 гектара, розташована за адресою - Мурованська сільська рада Сокальського району Львівської області, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та проведена державна реєстрація державним кадастровим реєстратором відділу у Сокальському районі міськрайонного управління у Сокальському районі м. Червонограді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Сенюк В.В. на праві одноособової приватної власності на ім`я ОСОБА_2 та передана ним в оренду Приватному підприємству «Західний Буг»;

- скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, яка згідно витягу сер. НВ - 019 від 18.07.2019 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (кад. № :16:000:0033) площею 2.1793 гектара, розташована за адресою - Мурованська сільська рада Сокальського району Львівської області, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка зареєстрована на праві одноособової приватної власності на ім`я ОСОБА_2 та передана ним в оренду Приватному підприємству «Західний Буг».

Обґрунтовуючи позов, зазначив, що рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 11.01.2019 в цивільній справі №454/3295/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, позовні вимоги задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 3,5688 га, що розташована на території Мурованської сільської ради, Сокальського району, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІУ-ЛВ №072712 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі вищезазначеного рішення ОСОБА_2 зареєстрував в міськрайонному управлінні у Сокальському районі та м. Червонограді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області право власності на земельні ділянки.

Постановою Львівського апеляційного суду від 23.01.2020 на рішення Сокальського районного суду від 11.01.2019 у справі №459/3295/18, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 задоволено.В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на демельну ділянку площею 3,5688 га, що розташована на території Мурованської сільської ради, Сокальського району, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІУ-ЛВ №072712 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відмовлено та скасовано заходи забезпечення позову.

Відтак вважає, що скасування рішення Сокальського районного суду Львівської області від 11.01.2019 у справі №454/3295/18 закономірно тягне за собою скасування усіх рішень, які були прийняті на його підставі. Тому вважає за необхідне скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 , а саме на земельні ділянки загальною площею 3,5688 га, що були здійснені на підставі рішення Сокальського районного суду від 11.01.2019 у справі №459/3295/18.

Відповідач - Приватне підприємство «Західний Буг» подала відзив на адміністративний позов, в якому просить закрити провадження у справі, у зв`язку з не належністю розгляду справи за правилами адміністративного судочинства.

Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області подав заяву про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 238 КАС України, оскільки в даному випадку має місце приватно- правовий, а не публічно-правий характер спірних правовідносин, тому такий спір підлягає розгляду за правилами Цивільного процесуального кодексу України. Відносини, пов`язані із набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

Відповідач - державний кадастровий реєстратор відділу у Сокальському районі міськрайонного управління у Сокальському районі м. Червонограді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Сенюк В.В. подав клопотання про закриття провадження у справі, оскільки в даному випадку має місце приватно- правовий, а не публічно-правий характер спірних правовідносин, тому такий спір підлягає розгляду за правилами Цивільного процесуального кодексу України. Відносини, пов`язані із набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи клопотань про закриття провадження у справі, вважає за необхідне їх задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В силу вимог п.1 ч.1 ст.4 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У п.7 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Водночас помилковим є застосування статті 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних та інших справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняті відповідачем оскаржувані рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Як встановлено судом, позивачем оскаржуються рішення від 18.07.2019 про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, кадастровий № :13:000:0005 площею 1.3878 гектара, № :16:000:0033 площею 2.1793 гектара розташовані за адресою - Мурованська сільська рада Сокальського району Львівської області, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно яких право власності на вищевказані земельні ділянки належить ОСОБА_2 .

Поряд з цим, суд зазначає, що заявником щодо вчинення реєстраційних дій був ОСОБА_2 , що підтверджується витягами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Водночас, позивач - ОСОБА_1 , не був заявником вчинення реєстраційних дій.

Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що порушення своїх прав ОСОБА_1 вбачає в рішеннях державного реєстратора, які він вважає неправомірними, проте визнання неправомірними рішень державного реєстратора можуть призвести до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин.

У таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов`язково постануть перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявлено позивачем вимоги щодо оскарження таких договорів.

Отже, в даній адміністративній справі матимуть місце спори про цивільне право між особою, яка вимагає скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право власності.

У сукупності викладених обставин та враховуючи, що ОСОБА_1 не був заявником щодо вчинення оспорюваних реєстраційних дій, суд дійшов висновку, що спір про скасування рішень щодо державної реєстрації права на нерухоме майно за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим.

А тому, в даному випадку вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного судочинства.

Висновки аналогічного характеру викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №807/137/18, від 02.10.2019 у справі №814/2030/17.

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п.33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції (п.п.24-25 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006, заяви №29458/06 і №29465/04).

Таким чином, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» (належним судом) у розумінні ч.1 ст.6 Конвенції.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, оскільки дана адміністративна справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства суд закриває провадження в адміністративній справі.

Водночас суд роз`яснює позивачеві, що в силу вимог ч.2 ст.239 КАС України, повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Поряд з тим, ухвала про закриття провадження у справі не обмежує сторін у реалізації захисту свого права у порядку цивільного судочинства.

Частиною другою статті 238 КАС України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Суд не має підстав вирішувати питання про розподіл судових витрат за приписами статті 139 КАС України, оскільки позивач згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а сторони не надали суду доказів понесення інших судових витрат.

Керуючись ст. ст. 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив :

Клопотання відповідачів про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, державний кадастровий реєстратор відділу у Сокальському районі міськрайонного управління у Сокальському районі м. Червонограді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Сенюк В.В., Приватне підприємство «Західний Буг», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, державний кадастровий реєстратор відділу у Сокальському районі міськрайонного управління у Сокальському районі м. Червонограді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Сенюк В.В., Приватне підприємство «Західний Буг», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності.

Судові витрати не розподіляти.

Роз`яснити позивачу, що розгляд цієї справи належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства, а повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дня складення ухвали.

Суддя Гулкевич І.З.