Справа № 214/88/20
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/88/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 квітня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Гриня Н.Г.,

секретаря судового засідання Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №3 роти №1 батальйону №1 Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Діжка Олександра Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 15.01.2020 року звернувся до суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову серії ДП18 №699328 від 11.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, передбачне ч.1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач вказав, що 11.01.2020 року відносно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №699328 про визнання його винним за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 о 14-12 год. в Софіївському районі с. Новоюлівка на трасі Н-11, керуючи транспортним засобом в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 76 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше ніж на 26 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Вважає винесену постанову незаконною, оскільки відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошено посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, не роз`яснено ст. 63 Конституції України, не заслухано його пояснення, не опитані свідки. Таким чином вважає, що відповідач грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП. Надану йому копію постанови складено за порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395, а саме невірно вказано рік народження особи, щодо якої розглядається справа «13.04.2019 року, що ставить під сумнів законність винесеної постанови. Також, постанова містить посилання на пристрій Trucam 000715 ні підставі якого поліцейським зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Але вказані правила дорожнього руху він не порушував. Так, 11.01.2020 року він разом з сім`єю рухався по автодорозі Н-11 з м. Кривий Ріг в напрямку смт. Софіївка Софіївського району , керуючи транспортним засобом Тoyota Rav4, днз НОМЕР_1 та наближаючись до населеного пункту с. Новоюлівка він почав зменшувати швидкість та виїхав в межі населеного пункту зі швидкістю 60 км/год там його зупинили працівник поліції за те, що він нібито перевищив швидкість. З вказаним він не погодився та пояснив працівникам поліції, що рухався з дозволеною швидкістю і що пристрій, який нібито зафіксував його порушення не міг визначити відстань до знаку населеного пункту с. Новоюлівка та зафіксував швидкість за межами населеного пункту. На що було повідомлено, що відстань від того місця, де вони зупинили його т/з до знаку населений пункт с. Новоюлівка вони виміряли та вона становить 600 м, порушення пристрій зафіксував на відстані 460 метрів. 12.01.2020 року він також наступного дня здійснив замір відстані від того місця де його зупинили до знаку населений пункт с. Новоюлівка та встановив відстань - 400 метрів. Таким чином пристрій зафіксував швидкість автомобіля за межами населеного пункту, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Крім того, пристрій Trucam виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки та нечиним з 02.11.2015 року. тому поліцейський при винесенні постанови не керувався жодним допустимими та належними доказами, які б підтверджували вину позивача.

Позивач правом присутності не скористався, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідач поліцейський Діжко О.Ю. надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що під час патрулювання 11.01.2020 року близько 14-23 год. у Софіївському районі с. Новоюлівка. Н-11 був помічений транспортний засіб Toyota Rav4 з державним номерним знаком НОМЕР_1 водія його керуючи в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 76 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкість руху на 26 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України . Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС000715). Вказаний факт підтверджується фото та відео на якому зафіксовано т/з, що перевищив встановлені ПДР України обмеження швидкісного режиму для населеного пункту. Після чого він підійшов до автомобіля та представився. Після з`ясування усіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 26 км/год та застосовано до позивача адміністративне стягнення штраф 255 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №699328 від 11.01.2020 року. Позивачу було роз`яснено її права, право і порядок, строки оскарження постанови. Крім того, TruCAM використовується у відповідності до ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» та є засобом вимірювальної техніки, який отримав сертифіката зареєстрований у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 18-25).

За даних обставин з метою дотримання розумного строку розгляду справи, суд вважає за можливе в порядку ч.4 ст.122 КАС України справу розглянути в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлений адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, доходить до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України,у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано,тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно,зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав,свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що поліцейським взводу №3 роти №1 батальйону №1 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області сержантом поліції Діжко О.Ю. 11.01.2020 року винесена постанова серії ДП18 №699328 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп.

Згідно з оскаржуваної постанови, 11.01.2020 року приблизно о 14-23 годин у Софіївському районі с. Новоюлівка траса Н-11 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом TOYOTA RAV 4 державний номерний знак НОМЕР_2 рухався зі швидкістю 76 км/гол, чим порушив п. 12.4 ПДР України зі швидкістю 76 км/год, чим порушила встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 26 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем TruCAM LTI 20/20 tc00715, бодікамера АЕ 00260 (а.с. 7).

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення поліцейським ПП Діжко О.Ю. як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП, з попереднім роз`ясненням ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його процесуальних прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується підписом позивача в постанові про адміністративне правопорушення від 19.04.2019 року та оглянутим судом відеозаписом з боді-камери на диску DVD-R (запис № ….1868 час запису 14-24 год. пояснено причину зупинку транспортного засобу, час запису 14-28 год. роз`яснення прав; час запису 14-43 год. поставив підпис в постанові). Жодних клопотань ОСОБА_1 під час розгляду справи не заявлялось. Тобто суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376.

Не визнаючи факт вчинення адміністративного правопорушення та вважаючи неправомірною постанову позивач звернувся до суду.

Згідно з частини третьої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, передбачають накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

Згідно з підпунктом д) пункту 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 12.4 ПДР встановлено обмеження швидкості руху: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Нормами ч.2 ст.70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами першою, другою статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, враховуючи положення статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

З наведеного вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

На підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем в якості доказу до письмових заперечень надано відеозапис правопорушення.

Після перегляду наданого відповідачем відеозапису спростовується твердження позивача щодо відсутності будь-якої підготовки до розгляду справи, оголошення посадової особи до розгляду справи та особи, яка притягається до відповідальності, вирішення клопотань позивача, роз`яснення прав та обов`язків, тощо.

Стосовно твердження позивача щодо неправильного використання працівниками патрульної поліції лазерного вимірювача TruCam LTІ 20/20, суд зазначає наступне.

Слід звернути увагу позивача на те, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року №UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У 3197-12.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Суд зауважує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Разом з тим, для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Між тим, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Крім того, слід вказати, що наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 зазначений пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру, заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України. Таким чином, оскільки прилад TruCam було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатація не обмежена нормами чинного законодавства.

Посилання позивача на те, що відомості, які були зафіксовані відповідачем на приладі TruCam, отримані ним із порушенням чинного законодавства, судом не приймаються до уваги, оскільки будь-які належні та допустимі докази, які б спростували правильність здійснених технічним засобом вимірювань швидкості, позивачем не надано. Більш того, з оглянутого відеозапису чітко вбачається транспортний засіб Toyota Rav 4, номерний знак НОМЕР_1 , що рухається з перевищенням швидкості, швидкість 76 км/год в межах населеного пункту Новоюлівка.

Суд вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог та того, що він знаходився поза межами населеного пункту. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

При цьому суд зауважує, що згідно пункту 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю та здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Посилання позивача щодо незаконності постанови у зв`язку із невірним зазначенням його дати народження, дійсно має місце, разом з тим є суто технічною опискою та не впливає на законність її винесення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України, які зафіксовані лазерним вимірювачем Trucam LTI 20/20 та відповідачем, як уповноваженою особою Національної поліції, було правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КпАП України. При цьому, інспектор УПП з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами. Відтак, винесена постанова серії ДП18 №669328 від 11.01.2020 року є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Підстави, визначені ст. 371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського взводу №3 роти №1 батальйону №1 Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Діжка Олександра Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Повне рішення суду складено та підписано 28.04.2020 року.

Суддя Н.Г. Гринь