Справа № 160/3418/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 квітня 2020 року Справа №160/3418/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Турової О.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі клопотання представника відповідача про залучення Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення відсотків перерахунку пенсії з 77% до 70% та відтермінування виплат пенсії у 2018-2020 роках відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»;

- новий розмір пенсійного забезпечення призначити відповідно до норм ст.13, ч.3 ст.43 та ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплачувати у визначеному Законом розмірах, з урахуванням усіх видів надбавок, а саме: за вислугу років 40%; за умови режим. обмежень, допуск Ф.2 15%; за особливо важливі завдання 19%; премія 10%;

- зобов`язати відповідача компенсувати ОСОБА_1 різницю між перерахованою таким чином пенсією та вже проведеними виплатами з 1 січня 2018 року по теперішній час.

В обґрунтування позовної заяви зазначається, що позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ). Розмір призначеної пенсії становив 77% сум грошового забезпечення, яке складається з сум: посадового окладу, окладу за військове знання, процентної надбавки за вислугу років та різного роду доплат і надбавок. 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 (далі - Постанова КМУ №704), якою збільшено грошове забезпечення військовослужбовців, у зв`язку із чим ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року, проте при перерахунку пенсії її розмір було зменшено з 77% до 70% сум грошового забезпечення, яке складається з сум: посадового окладу, окладу за військове знання, процентної надбавки за вислугу років, премія - 0%, на підставі частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) в редакції, чинній на час перерахунку пенсії. На думку позивача, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, внесені зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а має застосовуватися складові та розмір грошового забезпечення у відсотках, який встановлено на момент призначення пенсії. Крім того, позивач зазначав, що відповідач, керуючись приписами пункту 2 постанови Кабінету Міністрів від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі Постанова КМУ №103), яким визначено порядок виплати перерахованих підвищених пенсій з 1 січня 2018 р., а саме: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року, неправомірно виплачує підвищення до пенсії позивача не у повному розмірі, чим фактично було зменшено та розстрочено на значний термін виплату сум підвищення перерахованої пенсії, які мали б бути перераховані та виплачені в період з 01 січня 2018 року, що порушує право позивача на отримання всієї суми підвищеної пенсії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження в адміністративній справі №160/2702/20, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами з 16.04.2020 року, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Також вказаною ухвалою суду витребувано у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області завірену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

22 квітня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Позивачеві проведено перерахунок пенсії відповідно до вимог статті 13 Закону №2262-ХІІ, в редакції Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 року №1166-VII, згідно з якою стаття 13 Закону №2262-ХІІ визначає, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Тому перерахунок пенсії здійснено за чинною на час перерахунку пенсії редакцією Закону №2262-ХІІ, тобто у розмірі 70% грошового забезпечення. З урахуванням цього, на думку відповідача, немає підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача, виходячи з 77% грошового забезпечення, а пенсія позивачеві виплачується згідно з вимогами чинного законодавства. Відповідач також зазначає, що Головне управління не наділено повноваженнями визначати розмір грошового забезпечення та змінювати його, відповідальність за внесення тих чи інших складових грошового забезпечення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії покладається, на установу, якою видавалась довідка. Таким чином, права самостійно визначати розміри грошового забезпечення позивачу територіальний орган Пенсійного фонду України не має. Також відповідач зазначав, що ним правомірно здійснювалася виплата позивачеві підвищення до пенсії, визначеного станом на 01.01.2018р., не у повному розмірі (100%), оскільки п.2 постанови Кабінету Міністрів від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" визначено, що виплата перерахованих відповідно до п.1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводиться з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50%; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75%; з 1 січня 2020 року - 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. Пункти 1 та 2 вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 скасовані рішенням суду у справі №826/3858/18, при цьому підстави для вибіркового застосування висновків суду у вказаній справі до правовідносин, пов`язаних з пенсійним забезпеченням позивача, зокрема, щодо визначення розміру його пенсії відповідно до п.1 вказаної постанови КМУ, відсутні. Водночас, за загальним правилом, передбаченим п.4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого 13 лютого 2008 року постановою Кабінету Міністрів України №45, якщо внаслідок перерахунку пенсії її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі, тому, керуючись цим правилом, з метою збереження рівня соціального захисту осіб, яким пенсії були перераховані відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, в тому числі і позивача, після набрання законної сили рішенням суду у справі №826/3858/18, пенсійні виплати, у тому числі і позивачеві, продовжуються в розмірах, що склались станом на день набрання законної сили цим судовим рішенням. Також відповідач вказує, що постанова Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року №103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій. Таким чином, при здійсненні перерахунку пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області діяло у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Крім того, у відзиві представником відповідача заявлено клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул.. Святослава Хороброго, буд. 23). Означене клопотання мотивовано тим, що оскільки на Пенсійний фонд України та його територіальні підрозділи покладені функції лише з призначення і виплати пенсії, а функції розрахунку вислуги років, визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення пенсій, належать до компетенції уповноваженого органу того міністерства або відомства, звідки військовослужбовця або особу рядового чи начальницького складу було звільнено зі служби, то відповідач, з урахуванням того, що позивача було звільнено саме з військової служби в органах Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області України, вважає за необхідне залучити останнього в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Дослідивши матеріали справи та надане представником відповідача клопотання про залучення до справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а також проаналізувавши зміст норм процесуального права, що регулюють це питання, суд доходить висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Згідно з ч.4 ст.49 КАС України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Частиною 5 статті 49 КАС України встановлено, що про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

З аналізу наведених норм статті 49 КАС України слідує, що підставою для залучення особи до участі у справі у якості третьої особи є наявність реальної можливості впливу рішення суду, яке буде ухвалене за результатами розгляду такої справи, на права чи обов`язки такої особи, при цьому суду слід чітко встановити на які саме права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Вказані представником відповідача доводи на обґрунтування клопотання про залучення Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, фактично зводяться до обґрунтування відповідачем своєї позиції щодо необхідності відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при новому перерахунку пенсії позивача врахувати додаткові складові його грошового забезпечення, які не були первинно вказані Управлінням Служби безпеки України у Дніпропетровській області у довідці, наданій останнім для проведення перерахунку пенсії позивача. Водночас, такі обставини не є підставою для залучення Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, оскільки жодним чином не свідчить про наявність підстав стверджувати, що ухвалене судом за результатами розгляду цієї справи рішення матиме будь-який вплив на права, інтереси та обов`язки вказаної особи.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що у задоволенні клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, слід відмовити, оскільки, позивачем жодним чином не обґрунтовано яким чином рішення суду, що буде ухвалено у цій справі, може вплинути на права, законні інтереси та обов`язки Головного Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області та на які саме права, законні інтереси та обов`язки вказаної особи це може мати вплив.

Керуючись статтями 49, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залучення Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку приписів статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 29.04.2020р.

Суддя О.М. Турова