Справа № 200/580/20-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 р. Справа№200/580/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

при секретарі Іванченко А.О.

за участю

представника позивача не з`явився

представника відповідача Голуба М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

11 січня 2020 року позивач, Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (, місцезнаходження: 84307, Донецька область, м.Краматорськ, пров. Земляний,2) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області (, місцезнаходження: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Італійська, 59) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.10.2019 року, відповідно до якого збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 67023 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 33511,5 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що порушення, які встановлені в акті перевірки не співпадають з порушеннями, зазначеними в спірному податковому повідомленні-рішенні.

Зазначає, що відповідно до п.187.10 ст.187 Податкового кодексу України платники податків, які постачають теплову енергію визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту касовим методом. У зв`язку з чим позивач в періоді віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ в розмірі 67023 грн. у липні 2019 року застосував касовий метод, згідно якого дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку. Таким чином, вважає, що у позивача не виникало право на віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту у попередніх звітних періодах до здійснення оплати або надання інших видів компенсацій вартості поставлених ТМЦ.

Крім того, посилаючись на норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669 VII від 02.09.2014 року, вказує на наявність підстав для звільнення позивача від відповідальності на підставі Сертифікату ТПП.

Відповідач по справі, Головне управління ДПС у Донецькій області, надав 13.02.2020 року до суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просить у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що позивачем в порушення вимог п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України сформовано податковий кредит липня 2019 року у розмірі 67023 грн. за рахунок податкових накладних з дати складання яких минуло 1095 календарних днів, що призвело до завищення ним суми податкового кредиту за липень 2019 року у розмірі 67023 грн., що призвело до порушення п.200.1 ст.200 ПК України в частині заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету за липень 2019 року у розмірі 67023 грн. (рядок 18 декларації).

Зазначає, що посилання позивача на виданий Сертифікат ТПП від 28 серпня 2014 року із засвідченням настання обставин непереборної сили з 02.07.2014 року розповсюджується на реалізацію п.100.4-100.5 ст.100 Податкового кодексу України, яка передбачає процедуру розстрочення та відстрочення сплати грошових зобов`язань, а не на процедуру звільнення від такої сплати, або взагалі підставу для не нарахування платнику зобов`язань та штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 16.01.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на 10.02.2020 року.

Ухвалою суду від 10.02.2020 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та у судовому засіданні оголошено перерву до 23.03.2020 року.

Ухвалою суду від 23.03.2020 року підготовче засідання відкладено на 13.04.2020 року.

Ухвалою суду від 13.04.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.04.2020 року.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши докази, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, відзиви на нього, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, встановив наступне.

Позивач, Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (, місцезнаходження: 84307, Донецька область, м.Краматорськ, пров. Земляний,2) є юридичною особою, який пройшов, передбачену законом державну реєстрацію, перебуває на обліку як платник податків та згідно ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, Головне управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Італійська, 59) є суб`єктами владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження та згідно ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України здатні здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Судом встановлено, що згідно розділу 4.2 статуту позивача одним з основних видів діяльності Підприємства є постачання теплової енергії.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 26.12.2013 року між позивачем (покупець) та ПАТ «НАК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» (продавець) укладено договір №846/14-БО-6 купівлі-продажу природного газу.

Згідно п.2 договору продавець передає покупцеві з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 61550 тис.куб.м (арк.с. 159-168).

28 лютого 2014 року ПАТ «НАК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» по факту постачання природного газу виписано податкову накладну №5371 на загальну суму 23376370,92 грн., у тому числі ПДВ -3896061,82 грн., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 14.03.2014 року, та податкову накладну №5372 на загальну суму 810262,65 грн., у тому числі ПДВ -135043,78 грн. (арк.с. 112-113, 205).

Згідно акту звіряння розрахунків станом на 31.07.2019 року заборгованість позивача за договором №846/14-БО-6 становить189805574,84 грн., станом на 30.09.2019 року заборгованість позивача за договором №846/14-БО-6 становить 188751843,61 грн. (арк.с. 116-118).

Відповідачем по справі проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» за липень 2019 року, за результатами якої складено акт від 11.09.2019 року № 37/05-99-52-04/3337119 (арк.с. 24-27).

Перевіркою встановлено, що позивачем включено до складу податкового кредиту липня 2019 року суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних від ПАТ «НАК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» () з періодом виписки лютий 2014 року у розмірі 67023 грн., чим порушено п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України в частині формування податкового кредиту липня 2019 року у розмірі 67023 грн. за рахунок податкових накладних, з дати складання яких минуло 1095 календарних днів, та п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України в частині заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету у розмірі 67023 грн.

Позивачем 27.09.2019 року надано до контролюючого органу заперечення до вищевказаного акту камеральної перевірки (арк.с.28-31).

Відповідачем 10.10.2019 року надано на адресу Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» відповідь на заперечення до акту перевірки, відповідно до яких висновки акту № 37/05-99-52-04/3337119 щодо порушенням п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України відповідають нормам Кодексу (арк.с.32-34).

На підставі вказаного акта камеральної перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.10.2019 року, відповідно до якого збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 67023 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 33511,5 грн. (арк.с.35).

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено позивачем до Державної податкової служби України.

Рішенням ДПС України від 20.12.2019 року № 13704/6/99-00-08-05-03 скарга залишена без задоволення (арк.37-43).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 44 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України тимчасово, до 1 січня 2022 року, платники податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується відповідачем позивач в період віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ в розмірі 67023 грн. застосовувало касовий метод обліку ПДВ.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України, статті 94 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України, порушення якого вказано у акті перевірки, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 ПК України касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Отже, для позивача, як підприємства, що застосовує касовий метод, датою виникнення права на податковий кредит за операціями з отримання товару (робіт, послуг) є дата списання коштів з його банківського рахунку незалежно від дати складення податкових накладних.

За приписами пункту 33.3 статті 33 ПК України базовий податковий (звітний) період - період, за який платник податків зобов`язаний здійснювати розрахунки податків, подавати податкові декларації (звіти, розрахунки) та сплачувати до бюджету суми податків та зборів, крім випадків, передбачених цим Кодексом, коли контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму податкового зобов`язання платника податку.

Як вбачається з матеріалів справи оплата поставлених товарів (розподіл коштів за теплову енергію на виконання постанови КМУ від 18.06.2014 року №217, договору №846/14-БО-6 від 26.12.2013 року, реєстру, затвердженого постановою НКРЕКП від 25.06.2019 року № 1175) була здійснена позивачем у липні 2019 року, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями: № від 22 липня 2019 року на суму 7860,26 грн., № від 09 липня 2019 року на суму 298,6 грн., № від 08 липня 2019 року на суму 6914,81 грн., № від 05 липня 2019 року на суму 19121,49 грн.. № від 04 липня 2019 року на суму 5214,87 грн., № від 31 липня 2019 року на суму 28440,46 грн., № від 30 липня 2019 року на суму 192381,44 грн., № від 25 липня 2019 року на суму 4287,73 грн., № від 23 липня 2019 року на суму 8697,82 грн., № від 29 липня року на суму 63996,3 грн., № від 26 липня 2019 року на суму 35101,91 грн., № від 01 липня 2019 року на суму 29820,76 грн.

Відтак, право у позивача для включення до податкового кредиту спірної суми 67027 грн. виникло лише у липні 2019 року.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем з порушенням норм Податкового кодексу України, а отже підлягає скасуванню.

Щодо доводу позивача про відсутність посилання у податковому повідомленні-рішенні № від 15.10.2019 року на порушення пункту 200.1, пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено, що позивачем в порушення вимог п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України сформовано податковий кредит липня 2019 року у розмірі 67023 грн. за рахунок податкових накладних з дати складання яких минуло 1095 календарних днів, що призвело до завищення ним суми податкового кредиту за липень 2019 року у розмірі 67023 грн., що призвело до порушення п.200.1 ст.200 ПК України в частині заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету за липень 2019 року у розмірі 67023 грн. (рядок 18 декларації).

Відсутність посилання в спірному рішенні на п.200.1, п 200.2 ст.200 Податкового кодексу України по суті не впливає на розмір визначеного контролюючим органом грошового зобов`язання з податку на додану вартість та суми штрафної (фінансової) санкції.

Стосовно посилання позивача на наявність Сертифікату ТПП як підставу для звільнення від відповідальності на підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669 VII від 02.09.2014 року суд дійшов наступного висновку.

Згідно статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669 VII від 02.09.2014 року єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує форс-мажорні обставини, як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне) виконання своїх податкових зобов`язань є наявність у такого суб`єкта господарювання Сертифікату ТПП про засвідчення форс-мажорних обставин.

Наданий позивачем Сертифікат ТПП від 28 серпня 2014 року № 2644/05-4 наданий Торгово-Промисловою палатою України в той час, коли позивач перебував на обліку у Державній податковій інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька ГУ Міндоходів Донецької області та здійснював свою господарську діяльність у м.Донецьку.

Спірні правовідносини виникли в той час, коли Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» здійснювало свою діяльність в м.Краматорську, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (арк.с. 21-22).

У зв`язку з чим суд вважає доводи позивача про наявність підстав для звільнення від відповідальності на підставі вказаного Сертифікату ТПП необґрунтованими.

Згідно ч. 2. ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Стаття 75 КАС України передбачає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У відповідності до вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повина довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем правомірності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, у тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення № 997 від 27 грудня 2019 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102 грн. (арк.с.119).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (, місцезнаходження: 84307, Донецька область, м.Краматорськ, пров. Земляний,2) до Головного управління ДПС у Донецькій області (, місцезнаходження: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Італійська, 59) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.10.2019 року, відповідно до якого збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 67023 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 33511,5 грн. задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Донецькій області № від 15.10.2019 року, відповідно до якого збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 67023 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 33511,5 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Італійська, 59) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (, місцезнаходження: 84307, Донецька область, м.Краматорськ, пров. Земляний,2) судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27 квітня 2020 року. Повний текст судового рішення складено та підписано 28 квітня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короно вірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року № 540-ІХ змін у розділ VI Прикінцеві положення» КАС України, строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короно вірусної хвороби (COVID-19).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая