Справа № 460/2013/19
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2020 року м. Рівне №460/2013/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доПоліської митниці Держмитслужби
про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 22.05.2019 № UA204000/2019/000598/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2019/00608 від 22.05.2019.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.05.2019 ним було придбано у Польщі та за його дорученням транспортовано до України автомобіль марки SKODА моделі ОСТАVІА, ідентифікаційний номер кузова ( НОМЕР_1 ): НОМЕР_2 , календарний та модельний рік виготовлення 2016, чорного кольору, бувший у використанні за 4500 євро (транспортування 40 євро), що на дату покупки по курсу НБУ становило 132314,25 грн. Пояснює, оскільки автомобіль мав пошкодження його ціна була нижча, ніж за аналогічний автомобіль без пошкоджень. Покликаючись на положення Митного кодексу України зазначає, що митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є фактично сплачена ціна цього товару згідно з договором його придбання, що є також основним методом визначення митної вартості товару (вартість операції). Стверджує, що кожний наступний метод застосовується виключно якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Зазначає, що всупереч визначеній декларантом митній вартості товару згідно з наданими митному органу документами достатніми для підтвердження визначеної декларантом митної вартості, відповідачем безпідставно скориговано заявлену митну вартість та прийнято спірну картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів.

Ухвалою від 26.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, визначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач позову не визнав, подав відзив на позовну заяву (а.с.79-83) зазначаючи, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 МК України котролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією UA204010/2019/217658, за результатами опрацювання АСАУР ризиків згенеровано обов`язкові до виконання форми митного контролю за індексом 105-2 та 106-2 з повідомленням щодо заявленої декларантом нижчої вартості транспортного засобу за наявну цінову інформацію із зовнішніх джерел. Окрім того відповідач зазначає, що даний автомобіль був придбаний німецькою фірмою та зареєстроваий у Німеччині і не належав польському підприємству, декларантом не було надано документів щодо оплати транспортного засобу як і не надано документів щодо вартості понесених витрат на транспортування товару. Вказане, на думку відповідача свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформленя неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу, в тому числі і стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований транспортний засіб. Тому, митним органом було направлено декларанту електронне повідомлення про необхідність подання додаткових документів на підтвердження числових значень складових заявленої митної вартості автомобіля. Однак, декларантом було відмовлено у наданні додаткових документів, а тому у відповідача були достатні підстави вважати про надання декларантом неточних та неповних відомостей щодо числових значень складових митної вартості транспортного засобу. Таким чином, як зазначає відповідач, за результатом проведеної відповідно до положень частини четвертої статті 57 МК України процедури консультації з декларантом, митним органом відкориговано заявлену митну вартість автомобіля та підставно прийнято спірне рішення про коригування митної вартості. При цьому відповідач звертає увагу, що митні органи мають виключну компетенцію щодо перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості товару та щодо витребування додаткових документів для перевірки заявленої митної вартості товару у разі наявності підстав для сумніву у правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. Тому стверджує, що дії відповідача щодо винесення оскаржуваного рішення про коригування митної вартості автомобіля є правомірними, обгрунтованими, здійснені в межах наданої компентенції і не порушують прав позивача. З таких підстав просив відмовити в позові повністю.

Ухвалою суду від 26.11.2019 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про заміну первісного відповідача його правонаступником Поліською митницею Держмитслужби.

Суд враховує, що відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Згідно з абзацом 4 пункту 2 вказаної постанови, Державна митна служба та Державна податкова служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 № 858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» утворено Поліську митницю Держмитслужби шляхом приєднання Рівненської митниці ДФС.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1217-р, з 08.12.2019 розпочала роботу Поліська митниця Держмитслужби.

Таким чином, суд, відповідно до статті 52 КАС України задоволив клопотання представника відповідача та допустив заміну відповідача Рівненської митниці ДФС правонаступником - Поліською митницею Держмитслужби.

У судовому засіданні 11.02.2020 суд постановив закрити підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

Ухвалою від 15.04.2020 суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

З`ясувавши доводи позовної заяви та зміст аргументів відповідача, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

14.05.2019 ОСОБА_1 було придбано автомобіль марки SKODА моделі ОСТАVІА, ідентифікаційний номер кузова ( НОМЕР_1 ): НОМЕР_2 , загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначений для використання по дорогах загального користування, номер двигуна (тип) - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1598 см3, потужність двигуна - 81кВт, тип кузова-универсал, колісна формула-4*2, календарний рік виготовлення - 2016, модельний рік виготовлення - 2016, колір - чорний, бувший у використанні (а.с.35-36) за 4500 євро, що на дату покупки по курсу НБУ становило 132314,25 грн, що підтверджується рахунком (фактурою) № 190514.17-АSТ/РРDD від 14.05.2019 (а.с136-137), що склало 19338,00 польських злотих, що підтверджується рахунком № НОМЕР_3 від 14.05.2019 (а.с.139-140).

Вказаний автомобіль мав певні механічні пошкодження (а.с.37-39), що підтверджується Актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с.60-61), Протоколом (актом) огляду транспортного засобу від 27.05.2019 (а.с.62-63), а також ремонтною калькуляцією від 29.05.2019 № 67/19 (а.с.40-43).

З метою переміщення через митний кордон транспортного засобу, декларантом ТОВ фірмою «Рівне-ДЕК» 22.05.2019 подано до Рівненської митниці ДФС митну декларацію № UA204010/2019/217658 про декларування товару: автомобіль марки SKODА моделі ОСТАVІА, ідентифікаційний номер кузова ( НОМЕР_1 ): ТМВJG9NЕ4Н0080116, відповідно до якої заявлена митна вартість автомобіля була визначена за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується, а саме за ціною у розмірі 4500,00 євро (а.с.21-22).

До поданої митної декларації уповноваженою особою позивача до митного оформлення надано: рахунок-фактуру (інвойс) № 190514.17-ASTPP/DD від 14.05.2019 на суму 4500 (чотири тисячі п`ятсот) євро (а.с.136-137), акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 16.05.2019 № UA209060/2019/33209 (а.с.60-61), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 26/04/2019 (а.с.171-178), довідку щодо вартості перевезення товару у розмірі 40 євро від 22.05.2019 (а.с.44), довіреність ННН039024 (а.с.59) та договір-доручення про здійснення декларування від 15.02.2019 № 123 (а.с.65-66), квитанцію від 15.05.2019 № ПН08607 про сплату митних платежів у сумі 50750,00 грн (а.с.18); копії паспорту та ІПН позивача та декларанта (а.с.50-57).

За результатами опрацювання документів, долучених до митної декларації, та здійснення контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією UA204010/2019/217658, відповідачем встановлено:

- що автоматизованою системою управління ризиками за митною декларацією згенеровано обов`язкові до виконання форми митного контролю за індексом 105-2 та 106-2 з повідомленням «Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення MB за VIN-кодами: НОМЕР_5 , валюта- EUR, вартість-13550,00»;

- згідно з технічним паспортом № NOH-K-1-116 автомобіль 26.04.2019 придбано фірмою ALWA GMBH Німеччина та зареєстровано у Німеччині, автомобіль не належав Польському підприємству ASANTECH SP.ZO.O.;

- транспортний засіб придбано фізичною особою ( ОСОБА_2 ) у юридичної особи ( ОСОБА_3 ) на підставі комерційного рахунку від 14.05.2019 № 190514.17-AST/PPDD, згідно з яким вартість транспортного засобу на експорт становить 4500,00 євро, однак декларантом не надано документів, що свідчили б про факт оплати транспортного засобу (чеки, касові документи тощо), копії митної декларації країни Польщі для підтвердження формування вартості транспортного засобу на експорт;

- транспортування автомобіля здійснювалося іншим вантажним автомобілем окремо від власника, однак документи перевізника про вартість понесених ним витрат на транспортування митниці не надано.

22.05.2019 відповідачем направлено декларанту, що не заперечувалось позивачем, електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів:

1. касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу;

2. висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений еціалізованою експертною організацією;

3. копію митної декларації країни відправлення.

22.05.2019 декларантом надано до митниці лист № 22/05-1, яким повідомлено, що додаткові документи додаватись не будуть, та міститься прохання прийняти рішення без врахування термінів передбачених статтею 53 МКУ(а.с.58).

Рівненською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 22.05.2019 № UA204000/2019/000598/2, яке відповідачем обґрунтовано тим, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною рахунку щодо товарів, які імпортуються, за рівнем, визначеним декларантом у зв`язку з ненаданям додаткових документів витребуваних митницею. Вказано, що митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару згідно з формами митного контролю за індексом 105-2 та 106-2 вартість імпортованого КТЗ становить 13550 євро, що перевищує заявлену митну вартість КТЗ. Зазначено, що заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови підтвердження інформації щодо числових значень складових митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, зокрема, шляхом надання додаткових документів: касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; копію митної декларації країни відправлення.

У вказаному рішенні вказано, що за результатом проведеної процедури консультації з декларантом та у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 МК України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 МК України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК України, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості із використанням найменшої вартості із альтернативних, згідно з інформацією, наявною у митниці. Митну вартість визначено на підставі інформації згідно з формами митного контролю за індексом 105-2 та 106-2 13550,00 євро. Числове значення митної вартості товару з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного фоформленя у національній валюті стаовить 394602,65 грн (а.с.11-12).

Відповідачем оформлено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2019/00608 від 22.05.2019, у якій повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів та зазначено, що митна вартість не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням декларантом додаткових документів та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів; також роз`яснено вимоги виконання яких забезпечує прийняття митної декларації: провести декларування товарів відповідно до статті 257 МК України, здійснивши коригування заявленої митної вартості відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів від 22.05.2019 № UA204000/2019/000598/2 (а.с.13-14).

Надаючи правової оцінки спірним правовідносинам сторін суд зазначає таке.

Положеннями статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 50 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Так, митна вартість товару - SKODА моделі ОСТАVІА, ідентифікаційний номер кузова ( НОМЕР_1 ): ТМВJG9NЕ4Н0080116 (бувший у використанні), заявлена позивачем за основним методом, тобто за ціною договору продажу, фактичне укладання якого підтверджено рахунком-фактурою (інвойс) № 190514.17-ASTPP/DD від 14.05.2019 на суму 4500 (чотири тисячі п`ятсот євро) (а.с.136-137).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню (пункт 2 частини другої статті 52 МК України).

Відповідно до частини першої статті 53 МК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій статті 53 МК України наведено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Такими документами є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною четвертою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, подає (за наявності) визначені в ній документи, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини шостої цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга статті 54 МК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митний орган зобов`язаний доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з частиною першою статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини другої статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною третьою статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 57 МК України, у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина шоста статті 57 МК України).

За приписами частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина друга статті 55 МК України).

При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

Згідно з оспорюваним рішенням від 22.05.2019 № UA204000/2019/000598/2 про коригування митної вартості товарів, а саме автомобіля марки SKODА моделі ОСТАVІА, ідентифікаційний номер кузова ( НОМЕР_1 ): ТМВJG9NЕ4Н0080116 (бувший у використанні), відповідач вважає, що:

І. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною рахунку щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, у зв`язку з ненаданям додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України та у відповідності до частини п`ятої статті 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 Угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/СОТ від 1994 р.

II. З врахуванням положень статті 31 МК України, Наказу МФУ від 31.07.2015 № 684 «Про затвердження порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю», Наказу ДФСУ від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості і товарів, які переміщуються через митний кордон України» митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначенні митної вартості товару згідно з формами митного контролю за індексом 105-2 та 106-2 вартість імпортованого КТЗ становить 13550,00 євро, що перевищує заявлену митну вартість КТЗ.

III. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання підтвердження інформації щодо числових значень митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, зокрема, шляхом надання додаткових документів, таких як: 1. касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу; 2. висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений сціалізованою експертною організацією; 3. копію митної декларації країни відправлення.

IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини чертвертої статті 57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МК України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 МК України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 МК України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК України, митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно з положеннями статті 64 МК України. При цьому, для визначенні митної вартості оцінюваного товару використовується найменша вартість із альтернативних згідно з інформацією, наявною у митниці.

Вартість транспортного засобу визначено на підставі положень наказу ДМСУ від 13.10.2006 № 885 «Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів»; Наказу ДФСУ від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості і товарів, які переміщуються через митний кордон України»; Наказу Мінфіну від 31.07.2015 № 684 «Про затвердження порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю» та статті 31 МК України.

Митну вартість визначено на підставі інформації згідно з формами митного контролю за індексом 105-2 та 106-2 13550,00 євро.

Числове значення митної вартості транспортного засобу з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 394902,65 грн (а.с.11-12).

Інших підстав оспорюване рішення про коригування митної вартості не містить.

Тобто підставою для прийняття оспорюваного рішення слугувала несплата за імпортований товар (автомобіль марки SKODА моделі ОСТАVІА, бувший у використанні), а також ненадання декларантом додаткових документів та інформація, згенерована автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР), за формою митного контролю (ФМК) 105-2 - контроль правильності визначення митної вартості товарів та 106-2 витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Суд не погоджується з такими висновками відповідача та зазначає таке.

З дослідженого судом рахунку-фактури № 190514.17-ASTPP/DD від 14.05.2019, у якому вказана ціна автомобіля SKODА ОСТАVІА, номер кузова: НОМЕР_2 , а саме 4500,00 євро (а.с.136-137), суд з`ясував, що дата продажу автомобіля 14.05.2019, а згідно з рахунком № НОМЕР_3 за вказаний автомобіль ОСОБА_4 14.05.2019 сплачено 19338,00 польських злотих, що в еквіваленті по курсу польського злотого до євро на день оплати коштів становило 4500 євро; вказаний рахунок містить позначку «сплачено» та печатку одержувача ТОВ «АСАНТЕХ» (а.с.139-140).

Крім того, декларантом одночасно із митною декларацією було надано відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення:

рахунок-фактуру (інвойс) № 190514.17-ASTPP/DD від 14.05.2019 на суму 4500 (чотири тисячі п`ятсот) євро (а.с.136-137), акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 16.05.2019 № UA209060/2019/33209 (а.с.60-61), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 26/04/2019 (а.с.171-178), довідку щодо вартості перевезення товару у розмірі 40 євро від 22.05.2019 (а.с.44), довіреність ННН039024 (а.с.59) та договір-доручення про здійснення декларування від 15.02.2019 № 123 (а.с.65-66), квитанцію від 15.05.2019 № ПН08607 про сплату митних платежів у сумі 50750,00 грн (а.с.18); копії паспорту та ІПН позивача та декларанта.

Таким чином, відповідачем не наведено обґрунтованих підстав для подання декларантом додаткових документів (касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений сціалізованою експертною організацією; копія митної декларації країни відправлення).

Митний орган повинен обґрунтувати причини витребування додаткових документів у разі, якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Твердження відповідача про відсутність у поданих до митного оформлення документах належних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (підлягає сплаті) є безпідставним, оскільки суперечності у відомостях щодо умов оплати товару в документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування митним органом додаткових документів у декларанта. Тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на митному органі. У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім переліку нормативних актів, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

У відзиві на позовну заяву та у ході судового розгляду представник відповідача стверджував, що, зокрема, згідно з технічним паспортом № NOH-K-1-116 автомобіль 26.04.2019 придбано фірмою ALWA GMBH Німеччина та зареєстровано у Німеччині, автомобіль не належав Польському підприємству ASANTECH SP.ZO.O.

З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 26/04/2019 Частина ІІ (Технічний паспорт автомобіля) (а.с.177-178) суд встановив, що власником реєстраційного свідоцтва є фірма Альба ГМБХ з 26.04.2019, однак у технічному паспорті зазначено, що власник реєстраційного свідоцтва не вважається власником транспортного засобу.

Це означає, що доводи відповідача щодо придбання автомобіля у польського підприємства ASANTECH SP.ZO.O. самі по собі як підстава для висновків щодо недостовірності заявленої митної вартості імпортованого автомобіля SKODА ОСТАVІА (бувший у використанні) не є обгрунтованими та беззаперечними.

В той же час, у спірному рішенні відсутнє обґрунтування того, що зазначені недоліки впливають на митну вартість товару.

Суд зазначає, що відсутність додатково витребуваних митницею документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

При цьому відповідачем не надано суду жодного доказу, який би спростував зміст документів, долучених декларантом для митного оформлення автомобіля SKODА ОСТАVІА (бувший у використанні).

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості транспортного засобу за ціною рахунку-фактури (інвойса) № 190514.17-ASTPP/DD від 14.05.2019, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено. Тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

З огляду на викладене, посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена у рахунку-фактурі, поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення статті 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Крім того, у постанові від 30.10.2018 у справі № 826/25605/15 Верховним Судом зроблено правовий висновок про те, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Водночас, спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (постанова Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-а).

Таким чином, визначення відповідачем митної вартості легкового автомобіля (бувший у використанні), який ввозився на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за резервним методом лише на підставі неподання декларантом запитуваних митним органом документів, є необґрунтованим та безпідставним.

Згідно з оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості, вартість транспортного засобу визначено на підставі положень наказу ДМСУ від 13.10.2006 № 885 «Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів»; Наказу ДФСУ від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України»; Наказу МФУ від 31.07.2015 № 684 «Про затвердження порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю» та інформації, згідно з формами митного контролю за індексом 105-2 та 106-2 на рівні 13550 євро.

В той же час відповідач не довів того, що при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості за резервним методом було враховано стан транспортного засобу з урахуванням індивідуальних ознак (його комплектацію, технічний стан). Відповідач обмежився загальним висновком про те, що заявлена митна вартість не підтверджена документально, не зазначив при цьому, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, в чому полягає невідповідність даних або які розбіжності, наявні в поданих декларантом документах.

Суд враховує, що імпортований автомобіль SKODА ОСТАVІА, номер кузова: НОМЕР_2 (бувший у використанні), містив певні пошкодження (а.с.37-39), що відображено у Акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с.60-61) та Протоколі (акті) огляду транспортного засобу від 27.05.2019 (а.с.62-63).

У судовому засіданні представник позивача пояснював, що даний автомобіль потребував ремонту та усунення наявних пошкоджень, що підтверджується ремонтною калькуляцією від 29.05.2019 № 67/19 (а.с.40-43), а наявні пошкодження автомобіля вплинули на визначення його вартості, що зумовило здешевлення його вартості. При цьому представником позивача зауважено, що скоригована митним органом у спірному рішенні митна вартість придбаного позивачем автомобіля марки SKODА ОСТАVІА бувшого у використанні та з наявними пошкодженнями сягає вартості автомобіля цієї ж марки та моделі без відповідних ушкоджень.

Суд зазначає, що у ході судового розгляду відповідачем не надано суду жодних доказів того, що при коригуванні митної вартості імпортованого автомобіля SKODА ОСТАVІА відповідачем були враховані ушкодження імпортованого автомобіля.

Зазначене дає підстави дійти висновку про те, що застосований відповідачем метод визначення митної вартості не враховує індивідуальні особливості придбаного транспортного засобу, зокрема його технічний стан, який має суттєвий вплив на його ринкову вартість.

Окрім того, будь-якого розрахунку для обґрунтування визначеної відповідачем вартості транспортного засобу в рішенні суб`єкта владних повноважень не наведено, що не дає можливості встановити правильність визначеної ціни.

Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 55 МК України та вимог наказу Міністерства фінансів України № 598 від 24.12.2012 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Отже, рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам статті 55 МК України якщо не містить обґрунтувань причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, інформації наявної у митного органу (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості, тощо.

Вказане дає підстави для висновку, що зазначення в рішенні про коригування митної вартості товару лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства, а тому не наведення обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості є самостійною підставою для їх скасування.

Суд також звертає увагу, що згідно з Класифікатором митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011, код митної формальності 105-2 - це контроль правильності визначення митної вартості товарів, а код митної формальності 106-2 - це витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Проте, суд зазначає, що заданий Класифікатор митних формальностей передбачає, що одним із наслідків спрацювання системи управління ризиками може бути проведення такої формальності, як «витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів» (код митної формальності - 106-2). Проте, митний контроль та митне оформлення як складові митної процедури є частиною адміністративних процедур із провадження справи декларанта щодо пропуску його товарів через митний кордон України. Факт відхилення рівня задекларованої митної вартості від рівня митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не стосується обставин справи; він стосується фактів, які були зафіксовані під час провадження справ щодо інших товарів. Факт відхилення рівня митної вартості є лише приводом для вчинення певних адміністративних процедур, проте сам собою не є доказом у справі, у якій провадяться адміністративні (митні) процедури.

Отже, правові акти суб`єкта владних повноважень, в тому числі процедурне рішення митного органу про витребування додаткових документів, може бути ухвалене ґрунтуючись лише на доказах у справі, а такими доказами передусім є документи, додані до митної декларації.

Таким чином, факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

Аналогічний підхід закріплено і у Методичних рекомендаціях щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби від 11.09.2015 № 689.

Так, у пункті 8 розділу 2 цих Методичних рекомендацій зазначено, що у випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 МК України здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 МК України та частиною першою статті 55 цього Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів. Тобто при відповідному спрацюванні автоматизованої системи аналізу та управління ризиками митний орган повинен насамперед здійснити перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, і лише після цього у разі виявлення підстав може витребувати у декларанта додаткові документи.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Позивач надав усі необхідні документи, передбачені МК України, для визначення митної вартості товару за ціною договору, а митниця не довела, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Крім того, спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. Такий висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-а.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, суд доходить висновку про протиправність оскаржуваних рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, оскільки такі прийняті за відсутності у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості транспортного засобу, ввезеного на митну територію України, а відтак, поза межами правового поля.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, відповідач не довів правомірності оскаржуваних рішень, в той час як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, відповідають обставинам справи та ґрунтуються на положеннях матеріального закону, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.74) суд присуджує на користь позивача відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Поліської митниці Держмитслужби (вул. Соборна, буд. 104, м. Рівне, Рівненська область, 33000, ) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Рівненської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 22.05.2019 № UA204000/2019/000598/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2019/00608 від 22.05.2019.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Поліської митниці Держмитслужби судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1632,15 грн (одна тисяча шістсот тридцять дві гривні 15 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження рішення суду продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст рішення складений 28 квітня 2020 року.

Суддя Нор У.М.