Справа № 415/1607/20
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/1607/20
Провадження № 2-а/415/225/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2020 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Луньової Д.Ю.,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з даним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАК № 2061170 від 03 лютого 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03 лютого 2020 року інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Суріновим І.Ю. було винесено постанову серії ЕАК № 2061170 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. за порушення п. 8.4 в Правил дорожнього руху, а саме порушення вимог заборонних знаків.
Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. В своїх діях позивач не вбачає ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач не дав можливості ознайомитись з відео файлом на якому зафіксоване правопорушення; не склав протокол за адресою органу уповноваженого розглядати дану справу про адміністративне правопорушення, а виніс постанову на місці зупинки транспортного засобу; відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме вимоги ст. 278, 279 КУпАП, крім того відповідач позбавив ОСОБА_1 можливості скористатись правами передбаченими ст. 268 КУпАП.
Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області Луньової Д.Ю. від 13 квітня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Копії ухвали від 13 квітня 2020 року було направлено позивачу та відповідачу в порядку, передбаченому ст. 268 КАС України.
23 квітня 2020 року на адресу Лисичанського міського суду Луганської області від відповідача надійшло клопотання в якому він заперечив проти позовних вимог позивача та просив справу розглянути без його участі. Долучив до матеріалів диск з відеофайлами.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно оскаржуваної постанови ЕАК № 2061170 від 03 лютого 2020 року на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП; в постанові щодо складу правопорушення зазначено наступне:
03 лютого 2020 року о 10 годині 41 хвилини за адресою пр.. Перемоги біля буд. № 50, у м. Лисичанську Луганської області, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив вимогу дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено» та 5.33 «Пішохідна зона», а саме здійснив проїзд в зону дії знаку, чим порушив п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху порушення вимог заборонних знаків, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.
В графі "до постанови додаються" зазначено DSJ-X300126_BB126.
Розглядаючи справу по суті, суд робить такі висновки:
Щодо процедури: у даному випадку розгляд справи відбувся на місці зупинки транспортного засобу, протокол не складався. Такі дії відповідача не суперечать вимогам КУпАП, з огляду на наступне.
Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 124-1 - 126. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
В статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. За приписами ч. 2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).
Ураховуючи викладене суд не вбачає порушень відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в частині складання постанови про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.
Крім того, з відеозапису DSJ-X300126_BB126 вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 КУпАП та 63 Конституції України. Ніяких клопотань ОСОБА_1 не заявив. Після складання постанови поліцейським її було надано на ознайомлення водієві та роз`яснено право на її оскарження. Позивач зазначив, що з постановою не згодний та має намір оскаржити її в суді.
А твердження водія, про те, що в постанові невірно вказана адреса стоянки автомобіля, суд не бере до уваги, оскільки зі змісту позовної заяви, постанови про адміністративне правопорушення та дослідженого відеозапису зрозуміло, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог дорожніх знаків, встановлених на в`їзді на територію поліклініки ім. Тітова.
З урахуванням викладеного, суд не вбачає порушень процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Щодо суті правопорушення суд зазначає наступне.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При накладенні адміністративного стягнення посадова особа відповідно до вимог ч. 3 ст. 33, ст. 34, ст. 35 КУпАП повинна врахувати характер і тяжкість порушення, особу порушника, конкретні обставини вчинення порушення, зазначити докази на підтвердження складу правопорушення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, зокрема, повинна бути обґрунтованою, в ній має бути викладено обставини порушення, а також докази. У разі заперечень водія - мають містити відомості про його позицію (пояснення, заперечення, тощо).

Згідно вимог КУпАП до порядку притягнення до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності , а також наявність події та складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу.

Згідно приписів КАСУ саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

З переглянутого судом диску наданого відповідачем, вбачається, що достатні докази вчинення адміністративного правопорушення позивачем на відеозаписі «DSJX300126_BB0126» - відсутні.

Інших доказів, які б вказували на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не може бути належним доказом.

Оскільки відповідач не подав суду доказів, то суд при розгляді даного позову виходить з того, що докази події та докази порушення водієм ПДРУ відсутні. Таким чином, при розгляді даного позову суд виходить з того, що посадова особа, яка притягла позивача до адміністративної відповідальності, не виконала вимоги закону щодо збирання доказів, фіксування доказами адміністративної порушення, доведення складу та події адміністративного правопорушення.

Суд також враховує, що закон встановлює принцип презумпції невинуватості особи, що притягається до відповідальності і відповідно принцип правомірності дії такої особи, поки у встановленому законом порядку не доведено його вину. Оскільки суду не надані відповідні докази, і не спростовані твердження водія, які б мали бути перевірені посадовою особою і спростовані, а також виходячи з принципу презумпції невинуватості, - суд робить висновок, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, а склад зазначеного в ній адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не встановлений.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є протиправною. Оскільки при розгляді справи встановлено недотримання відповідачем вимог закону щодо збирання доказів і доказування події та складу адміністративного правопорушення, то оскаржувана постанова судом скасовується.

Крім того, суд враховує, що відповідач, достовірно знаючи про наявність даного спору у суді, не подав відзиву, маючи достатньо часу для цього, - що за приписами КАСУ може розглядатись як визнання ним позову.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАСУ, суд може прийняти рішення про скасування постанови та закриття провадження у справі, або (п.2) - скасувати постанову та надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу.

Враховуючи конкретні обставини, проаналізувавши у сукупності всі подані докази, суд дійшов висновку, що в межах наданих доказів не доведено наявність в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, і що на даний час вже втрачено можливість збирання доказів, що протокол у даному випадку не складався і відповідно відсутні інші матеріали справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, яка б могла бути повернута відповідачу для нового розгляду, тому оскаржувана постанова підлягає скасування з закриттям провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за даним фактом.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 242-246, 257, 268-272, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Сурінова Івана Юрійовича, третя особа Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 2061170 від 03 лютого 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.Ю. Луньова