Справа № 160/2495/20
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 160/2495/20
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства «АЛЬФА-МУР» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року в адміністративній справі №160/2495/20 (головуючий суддя першої інстанції Жукова Є.О.) за позовом Приватного підприємства «АЛЬФА-МУР» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування пункту наказу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 03.03.2020 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив визнати протиправним та скасувати п.2 Наказу Міністерства юстиції України №3591/5 від 21.11.2019 року про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.10.2018 року №43310362, №43309790, прийняті державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив із того, що підставою для оскарження п.2 вказаного вище наказу Міністерства юстиції України є доводи позивача про те, що останнім порушується його право власності щодо об`єктів нерухомості. Відтак, зазначений позов спрямований на поновлення прав позивача у сфері майнових відносин, та є спором про право.

При цьому, суд зазначив, що у відносинах, які складись між позивачем та відповідачем, відповідач хоч і виступає суб`єтом владних повноважень, проте, предметом спору у даній справі є поновлення прав позивача у сфері майнових відносин.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

В апеляційній скарзі скаржник не заявив клопотання про розгляд справи за його участю. Інші учасники справи також не заявили клопотання про розгляд справи за їх участю.

З урахуванням викладеного суд вважає, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції можливо здійснювати в порядку письмового провадження).

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

З тексту адміністративного позову вбачається, що позивачем оскаржується п.2 наказу Міністерства юстиції України №3591/5 від 21.11.2019 року про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.10.2018 року №43310362, №43309790, прийнятих державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход О.О..

Предметом спору у даній справі є спір про право, який виник у позивача внаслідок, як зазначає останній, винесення Міністерством юстиції України наказу від 21.11.2019 року №3591/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.10.2018 року №43310362, №43309790, прийняті державним реєстратором виконкому Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход О.О..

Судом встановлено, що підставою для оскарження п.2 Наказу Міністерства юстиції України №3591/5 від 21.11.2019 року є доводи позивача про те, що відповідачем порушується його право власності щодо об`єктів нерухомості загальною площею 3992,5 кв.м, що розташовані за адресою: м .Дніпро, пр.Мануйлівський, 18Г та складаються з: А - вартова, Б - навіс, Г - контейнер, Д -вбиральня, Е - ангар, Є - ангар, Ж - вагон, 3 - вагон, И - вбиральня, І - душова, Ї - вартова, Й - контейнер, К - контейнер, Л - склад, М - трансф. пункт, Н - контейнер, О - навіс, П - навіс, Р - вартова, С - вагон, Т - навіс, У - навіс, №1-7 - торг. прил., №8 - шлагбаум, №9 - огорожа, №10 - огорожа, №11 - ворота, №12 - ворота, №13 - ворота, №14 - ворота, №15 - ворота, №16 - ворота, №17 - ворота, №18 - ворота, №19 - ворота, №19 - ворота, №20 - ворота, №21 - ворота, №22 - огорожа, №23 - прожектор, покриття площею 30870,2 кв. м, II - покриття площею 480,00 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

З наведеного вбачається, що реєстраційні дії, скасовані наказом Мін`юсту, стосуються реєстрації за позивачем прав на будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м.Дніпро, пр.Мануйлівський, 18Г.

Беручи до уваги наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що даний спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів,

Аналогічних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду, зокрема в постановах від 05.03.2020 року у справі №815/1446/18, від 29.05.2019 року у справі №826/9341/17, від 27.06.2018 року у справі №815/6945/16.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли між юридичними особами, а тому, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, цей спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

В апеляційній скарзі апелянт як на обгрунтування своєї позиції щодо підсудності даного спору адміністративному суду, посилається на постанови Великої палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №805/4506/16-а, від 27.06.2018 року у справі №815/6945/16, від 11.04.2018 року у справі №910/8424/17, від 20.05.2019 року у справі №826/9046/16.

Колегія суддів не приймає до уваги такі посилання з огляду на наступне:

- постанова від 05.06.2018 року у справі №805/4506/16-а, позов до державного реєстратора про скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи:

- постанова від 20.05.2019 року у справі №826/9046/16, позов до Мінюста України, але предметом спору був наказ про скасування державної реєстрації змін у корпоративних правах Товариства, не пов`язаних правом власності;

Тобто, вказані рішення постановлені у справах, що не є аналогічними справі №160/2495/20.

А постанови від 27.06.2018 року у справі №815/6945/16, від 11.04.2018 року у справі №910/8424/17 навпаки спростовують посилання позивача, оскільки:

- постанова від 11.04.2018 року у справі №910/8424/17, переглядалось рішення Господарського суду міста Києва від 16.08.2017 року та постанова Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2017 року, тобто справа розглядалась не в порядку адміністративного судочинства;

- постанова від 27.06.2018 року у справі №815/6945/16, вказаною постановою саме залишено без змін ухвали судів першої та апеляційної інстанції про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.190 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки справа підлягала розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, у контексті обставин цієї справи та нормативного регулювання правовідносин, що склалися між учасниками спору, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на даний спір не поширюється юрисдикція адміністративного суду, що виключає розгляд цієї справи за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «АЛЬФА-МУР» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року в адміністративній справі № 160/2495/20 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року в адміністративній справі № 160/2495/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з урахуванням пункту 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак