Справа № 640/22413/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року м. Київ № 640/22413/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ДОРІС"
до Державної служби України з безпеки на транспорті
провизнання протиправними та скасування постанов,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОРІС» (далі - ТОВ «ДОРІС») з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті у Закарпатській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області від 25.07.2018 року №064795, №064796, №064797, №064798, №064799, №064800, №064801, №064802, №064803, №064804, №064805, №064806, №064807, №064808, №064809, №064810, №064811, №064812, №064813, №064814, №064815, №064816, №064817, №064818, №064819, №064820, №064821, №064822, №064823, від 09.08.2019 року №043259, №043260, від 13.07.2018 року №064513-№064552 про застосування адміністративно-господарського штрафу та стягнення з Управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Закарпатській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІС» 40800,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.02.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №640/22413/18.

Крім цього, вказаною ухвалою ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2019 року у справі №640/22413/18 замінено відповідача у справі Управління Укртанспбезпеки у Закарпатській області на Державну службу України з безпеки на транспорті.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2019 року у справі №640/22413/18 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІС» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.10.2019 року у справі №640/22413/18, з урахуванням ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 року, прийнято до розгляду уточнені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІС».

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що у відповідача відсутні повноваження щодо проведення рейдових перевірок посилаючись на Закон України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та відсутність його у річному плані здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби з безпеки на транспорті на 2018 рік.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОРІС» стверджує, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження порушення ним вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2011 року №2344-III.

Представником Управління Укртанспбезпеки у Закарпатській області подано відзив на позовну заяву, у якому останній наполягає на правомірності прийнятих ним рішень та просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Зокрема, контролюючий орган стверджує про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОРІС» положень абзацу 11 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме управління транспортними засобами при здійснені міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листів режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів.

В свою чергу, представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, де вказує про відсутність порушення положень абзацу 11 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а також зазначає про наявність процедурних порушень при здійсненні розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності та неможливість притягнення до такої відповідальності за одне і теж саме порушення декілька разів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2019 року у справі №640/22413/18 витребувано від Державної служби України з безпеки на транспорті завірені належним чином копії постанов Управління Укртрансбезпреки у Закарпатській області від 13.07.2018 року № 064513, № 064514, № 064515, № 064516, № 064517, № 064518, № 064519, № 064520, № 064521, № 064522, № 064522, № 064523, № 064524, № 064525, № 064526, № 064527, № 064528, № 064529, № 064530, № 064531, № 064532, № 064533, № 064534, № 064535, № 064536, № 064537, № 064538, № 064539, № 064540, № 064541, № 064542, № 064543, № 064544, № 064545, № 064546, № 064547, № 064548, № 064549, № 064550, № 064551, № 064552.

Вказана ухвала отримана відповідачем 09.10.2019 року, що підтверджується матеріалами справи, однак вимоги останньої Державною службою України з безпеки на транспорті не виконано, з огляду на що справа вирішується на підставі наявних в ній документів.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом звертає увагу на наступне.

Співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області 25.07.2018 року, відповідно до направлення на перевірку №000202 від 17.07.2018 року,756 км+800 м а/д М-06 «Київ-Чоп» (Закарпатська область) проведено рейдову перевірку транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів, у тому числі, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІС», за наслідком якої складено акт від 25.07.2018 року №352999 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (далі - акт перевірки).

Як вбачається з акту перевірки, в ході її здійснення встановлено управління транспортним засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водія за 23.06.2018 рік, 28.06.2018 рік, від 29.06.2018 рік, 30.06.2018 рік, з 01.07.2018 по 24.07.2018 рік.

На підставі акту перевірки, з урахуванням його висновків та з огляду на положення абзацу 11 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» прийнято постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів від 25.07.2018 року АО №064795, №064796, №064797, №064798, №064799, №064800, №064801, №064802, №064803, №064804, №064805, №064806, №064807, №064808, №064809, №064810, №064811, №064812, №064813, №064814, №064815, №064816, №064817, №064818, №064819, №064820, №064821, №064822, №064823 у розмірі 680,00 грн., за кожне правопорушення, за кожний день, у який це правопорушення було встановлено.

Також, у заяві про уточнення позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем прийнято постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів від 13.07.2018 року №064513-№064552 у розмірі 340,00 грн. за кожне правопорушення на загальну суму 18700,00 грн. та від 09.08.2019 року №043259, №043260 у розмірі 2380,00 грн. та у розмірі 1190,00 грн. на загальну суму 2380,00 грн.

Суд звертає увагу, що матеріали адміністративної справи не містять в собі постанов Управління Укртрансбезпреки у Закарпатській області від 13.07.2018 року № 064513, № 064514, № 064515, № 064516, № 064517, № 064518, № 064519, № 064520, № 064521, № 064522, № 064522, № 064523, № 064524, № 064525, № 064526, № 064527, № 064528, № 064529, № 064530, № 064531, № 064532, № 064533, № 064534, № 064535, № 064536, № 064537, № 064538, № 064539, № 064540, № 064541, № 064542, № 064543, № 064544, № 064545, № 064546, № 064547, № 064548, № 064549, № 064550, № 064551, № 064552, вимоги ухвали суду щодо їх витребування відповідачем не виконано.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2011 року №2344-III (далі - Закон №2344-III).

Статтею 2 Закону №2344-III визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Завданнями законодавства з питань перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом є: визначення основних правових та організаційних основ державного регулювання у сфері перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом; установлення вимог до перевізників, водіїв та транспортних засобів щодо забезпечення безпеки перевезень та екологічної безпеки; визначення системи державного контролю, прав, обов`язків та відповідальності державних органів виконавчої влади та перевізників за порушення міжнародних договорів та законодавства України.

У відповідності до положень статті 3 Закону №2344-III він регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно зі статтею 5 Закону №2344-III основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту спрямовані на: забезпечення балансу інтересів держави, органів місцевого самоврядування, користувачів транспортних послуг та підприємств, установ, організацій, інших юридичних та фізичних осіб - суб`єктів господарювання на автомобільному транспорті незалежно від форм власності; забезпечення якісного та безпечного функціонування автомобільного транспорту; розвиток та удосконалення нормативної бази діяльності автомобільного транспорту; визначення загальних засад стратегічного розвитку, системи управління, реформування та регулювання автомобільного транспорту; визначення пріоритетних напрямів розвитку та шляхів оптимізації діяльності автомобільного транспорту; захист прав споживачів під час їх транспортного обслуговування; захист національного ринку транспортних послуг та суб`єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність у сфері автомобільного транспорту; створення рівних умов для роботи всіх суб`єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність у сфері автомобільного транспорту, обмеження монополізму та розвиток конкуренції; забезпечення зайнятості населення, підготовки спеціалістів і робочих кадрів, охорони праці; раціональне використання енергетичних та матеріальних ресурсів; охорону довкілля від шкідливого впливу автомобільного транспорту, проведення науково-технічної роботи, досліджень та розвиток системи статистики.

Державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту реалізується шляхом проведення центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування економічної, тарифної, науково-технічної та соціальної політики, ліцензування, стандартизації та сертифікації на автомобільному транспорті, задоволення потреб автомобільного транспорту в паливно-енергетичних і матеріально-технічних ресурсах і транспортних засобах.

Відповідно до частини з статті 6 Закону №2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування (ч. 4 ст. 6 Закону №2344-III).

За змістом положень частини 7 статті 6 Закону №2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; державний контроль за виконанням перевізниками вимог міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

На території України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, у сфері міжнародних автомобільних перевезень здійснює контроль за дотриманням перевізниками вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ч. 10 ст. 6 Закону №2344-III).

В розрізі положень частин 14, 17 статті 6 Закону №2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

При цьому, у разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується (ч. 18 ст. 6 Закону №2344-III).

Разом з цим, порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (надалі також - Порядок № 1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно із пунктом 12 Порядку №1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин (п. 13 Порядку №1567).

При цьому, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (п. 14 Порядку №1567).

Відповідно до положень пункту 17 Порядку №1567 рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення.

Зупинення транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог пункту 15 Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів.

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до висновку, що органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, що реалізують свої повноваження шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

03.11.2016 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №1728-VIII (далі - Закон №1728-VIII).

Статтею 2 вказаного Закону встановлено до 31 грудня 2018 року мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно зі статтею 3 Закону №1728-VIII до 31 грудня 2018 року позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органами державного нагляду (контролю): 1) з підстави, передбаченої частиною другою цієї статті (за погодженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності (далі - Державна регуляторна служба); 2) за письмовою заявою суб`єкта господарювання до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; 3) за рішенням суду; 4) у разі настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання; 5) у разі настання події, що має значний негативний вплив відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України, на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави; 6) для перевірки виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Позаплановий захід державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав проводиться органом державного нагляду (контролю) за погодженням Державної регуляторної служби.

Для погодження орган державного нагляду (контролю) подає Державній регуляторній службі копію відповідного звернення фізичної особи та обґрунтування необхідності проведення перевірки. Державна регуляторна служба розглядає подані документи та надає погодження або вмотивовану відмову у наданні погодження протягом п`яти робочих днів з дня надходження відповідних документів.

Форма та порядок надання погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав затверджуються Державною регуляторною службою.

Аналіз положень Закону №1728-VIII дає суду підстави дійти до висновку, що останній поширює свою дію на здійснення органами державного нагляду (контролю) планових і позапланових заходів, однак не стосується рейдових перевірок та не містить жодних обмежень щодо проведення останніх.

Рейдова перевірка передбачає перевірку не конкретного автоперевізника, а проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту із зупиненням транспортного засобу, чи без зупинення.

Аналогічна правова позиція викладена в поставної Верховного Суду від 19.03.2020 року у справі №823/1199/17.

З урахуванням наведеного доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІС» про відсутність повноважень щодо проведення відповідачем рейдових перевірок із посиланням на Закон №1728-VIII є безпідставними та такими, що відхиляються судом, з огляду на їх необґрунтованість.

Разом з цим, оцінюючи наявність чи відсутність допущеного позивачем порушення суд вказує на наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 18 Закону №2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю (ч. 2 ст. 18 Закону №2344-III).

Положення частини 1 статті 53 Закону №2344-III передбачають, що організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

Згідно із частиною 7 статті 53 Закону №2344-III у транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.

Водночас, водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв (ч. 8 ст. 53 Закону №2344-III).

Відповідно до пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода).

Згідно із пунктом 17 Порядку №1567 рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення.

Зупинення транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог пункту 15 Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів.

Виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (п. 20 Порядку №1567).

Положення пунктів 21, 22 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Згідно із приписами пунктів 25, 26, 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до абзацу 11 частини 1 статті 60 Закону №2344-III встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Між тим, порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначається Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року №385 (далі - Інструкція №385).

Пунктом 3.3 Інструкції №385 передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, зокрема, повинен мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або катку водія чи роздруківку даних тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

20.12.2010 року набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, підписаної в Женеві 01.07.1970 року, в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт - надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Як встановлено судом, підставою для прийняття постанов Управлінням Укртрансбезпеки у Закарпатській області від 25.07.2018 року №064795, №064796, №064797, №064798, №064799, №064800, №064801, №064802, №064803, №064804, №064805, №064806, №064807, №064808, №064809, №064810, №064811, №064812, №064813, №064814, №064815, №064816, №064817, №064818, №064819, №064820, №064821, №064822, №064823 та Управлінням Укртрансбезпеки у Житомирській області від 09.08.2019 року №043259, №043260 стало порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, а саме: здійснення міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водіїв.

Під час оформлення акту від 25.07.2018 року, на підставі якого Управлінням Укртрансбезпеки у Закарпатській області 25.07.2018 року винесено постанови №064795, №064796, №064797, №064798, №064799, №064800, №064801, №064802, №064803, №064804, №064805, №064806, №064807, №064808, №064809, №064810, №064811, №064812, №064813, №064814, №064815, №064816, №064817, №064818, №064819, №064820, №064821, №064822, №064823, позивач не надав жодних документів, пояснень чи заперечень посадовим особам відповідача, про що зроблено відповідний запис.

Акт перевірки, на підставі яких прийнято постанови від 09.08.2019 року №043259, №043260, відповідачем до суду не надано, як і не надано належним чином засвідчених копії постанов Управління Укртрансбезпреки у Закарпатській області від 13.08.2018 року № 064513, № 064514, № 064515, № 064516, № 064517, № 064518, № 064519, № 064520, № 064521, № 064522, № 064522, № 064523, № 064524, № 064525, № 064526, № 064527, № 064528, № 064529, № 064530, № 064531, № 064532, № 064533, № 064534, № 064535, № 064536, № 064537, № 064538, № 064539, № 064540, № 064541, № 064542, № 064543, № 064544, № 064545, № 064546, № 064547, № 064548, № 064549, № 064550, № 064551, № 064552.

Як зазначає позивач, серед іншого у відповідь на відзив на позовну заяву, відсутня законодавча вимога зберігання реєстраційних листів за попередні рейси, а у нього наявна вся необхідна інформація для одного конкретного рейсу, що надана до суду.

Суд не може погодитись із наведеними доводами мотивуючи це наступним.

Вимога щодо надання реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт - надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом передбачена Поправкою №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, підписаної в Женеві 01.07.1970 року.

Як вже було вказано вище, стаття 2 Закону №2344-III передбачає, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Таким чином, дотримання позивачем положень Поправки №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, підписаної в Женеві 01.07.1970 року є його обов`язком.

В той же час, надані ТОВ «ДОРІС» реєстраційні листи (тахографи) не можуть бути взяті до уваги судом, як належні та достатні докази, оскільки не ідентифікують дати їх виготовлення, що, в свою чергу, не дає підстави для висновку про їх наявність станом на час здійснення відповідачем рейдових перевірок.

Також, не беруться до уваги посилання позивача щодо протиправного притягнення його до відповідальність за одне і теж саме порушення велику кількість разів, що суперечить положенням Конституції України, з огляду на таке.

Стаття 60 Закону №2344-III передбачає, що при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративно-господарський штраф накладається за кожне правопорушення окремо.

При цьому, зі змісту даної статті не вбачається, що управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є триваючим правопорушенням.

Заповнення щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є щоденним обов`язком водія, а тому перевірка дотримання такого обов`язку проводиться окремо за кожен день, коли водій керував відповідним транспортним засобом.

Таким чином, у разі виявлення порушення водієм зазначеного вище обов`язку уповноважена особа має право накладати штраф за кожен випадок такого порушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.05.2019 року у справі №816/124/17.

Таким чином, за підсумком наведеного суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість доводів ТОВ «ДОРІС» в цій частині, як підстави для задоволення позовних вимог.

Разом з цим, суд залишає поза увагою твердження позивача про ненадання відповідачем актів рейдової перевірки, оскільки як свідчать матеріли адміністративної справи, водій, який здійснював міжнародне перевезення, відмовився від отримання останнього.

В той же час, суд звертає увагу, що в ході розгляду справи відповідачем не спростовано обставини порушення ним пунктів 25, 26, 27 Порядку №1567.

У матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження належного повідомлення ТОВ «ДОРІС» про розгляд справи про порушення.

Тобто, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів завчасного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи відносного нього, доводи наведені позивачем щодо неповідомлення його про розгляд справи не спростовані відповідачем.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що відповідачем не було належним чином повідомлено ТОВ «ДОРІС» про розгляд справи, відповідно позбавлено останнього на участь в розгляді вказаних матеріалів та не забезпечено гарантування дотримання основоположних прав та інтересів охоронюваних Конституцією та законами України.

Підсумовуючи вищевикладене, з урахуванням відсутності належних та допустимих доказів завчасного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення відносного нього, з урахуванням невиконання відповідачем вимог ухвали суду від 03.10.2019 року, відсутність поданого Державною службою України з безпеки на транспорті відзиву на позовну заяву, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування спірних рішень.

Також, необхідність оцінки повідомлення суб`єкта господарювання про час та місце розгляду справи про порушення відносного нього висловлено в постанові Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі №813/5802/15.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд звертає увагу, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем без врахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, що і зумовило наявність для скасування останніх.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми сплаченого ним штрафу розмірі 40800,00 грн. суд вкаже наступне.

Так, судом встановлено, що ТОВ «ДОРІС» сплачено адміністративно-господарські штрафи, визначені спірними постановами на загальну суму 40800,00 грн., докази про що містяться в матеріалах справи.

Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положеннями частини 1 статті 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ч. 1 ст. 1174 ЦК України).

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Згідно із частиною 5 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

В матеріалах справи наявні копії платіжних доручень (т. 1, а.с. 20-48), у відповідності до яких ОСОБА_1 , ОСОБА_2 сплачено адміністративні штрафи та інші санкції згідно постанов: №064795, №064796, №064797, №064798, №064799, №064800, №064801, №064802, №064803, №064804, №064805, №064806, №064807, №064808, №064809, №064810, №064811, №064812, №0648813, №064814, №064815, №064816, №064817, №064818, №064819, №064820, №064821, №064822, №064823 на загальну суму - 19720, 00 грн.

Також в матеріалах справи містяться копії квитанції про сплату штрафів згідно постанов від 13.03.2018 року № 064513, № 064514, № 064515, № 064516, № 064517, № 064518, № 064519, № 064520, № 064521, № 064522, № 064522, № 064523, № 064524, № 064525, № 064526, № 064527, № 064528, № 064529, № 064530, № 064531, № 064532, № 064533, № 064534, № 064535, № 064536, № 064537, № 064538, № 064539, № 064540, № 064541, № 064542, № 064543, № 064544, № 064545, № 064546, № 064547, № 064548, № 064549, № 064550, № 064551, № 064552 та від 09.08.2018 року №043259, №043260 (т. 2, а.с. 36-79).

З поданих позивачем копій квитанції судом вбачається, що ТОВ «ДОРІС» сплачено штрафних санкцій на загальну суму 40800,00 грн.

Заперечуючи позовні вимоги в цій частині Управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Закарпатській області щодо суми штрафних санкцій у розмірі 19720,00 грн. вказав, що згідно квитанцій штраф оплачено Atamas Dimatar та Krasimir Kirev і діяли вони не від імені позивача та не за його дорученням. Також, Управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Закарпатській області зазначило, що матеріали адміністративної справи не містять в собі доказів того, що ТОВ «ДОРІС» повернуло Atamas Dimatar та Krasimir Kirev сплачені ними кошти, а тому, на його думку, відсутні підстави для їх стягнення.

Суд проаналізувавши вказані доводи, з урахуванням матеріалів адміністративної справи не може погодитись із ними мотивуючи це наступним.

Так, надані позивачем квитанції дають суду підстави однозначно стверджувати, що грошові кошти сплачені Atamas Dimatar та Krasimir Kirev були спрямовані на сплату штрафів відповідно до спірних постанов, містять їх реквізити, реквізити отримувача і призначення платежу «Адміністративні штрафи та санкції».

Разом з цим, в матеріалах справи міститься довіреність від 15.06.2018 року, у відповідності до якої ТОВ «ДОРІС» уповноважено Атанасов Дімітар Тодоров бути дійсним та законним представником Довірителя з правами та повноваженнями здійснювати від імені та в інтересах Довірителя всі і/або будь-які з перелічених дій, зокрема, проводити платежів банківських та фінансових установах, а саме оплату рахунків, штрафів та інших обов`язкових стягнень, що накладаються органами Укртрансбезпеки, Національної поліції України, та виникають в процесі здійснення транспортних перевезень (т. 1, а.с. 173).

Аналогічна довіреність від 15.06.2018 року складена позивачем на уповноваження ОСОБА_2 бути дійсним та законним представником Довірителя з правами та повноваженнями здійснювати від імені та в інтересах Довірителя всі і/або будь-які з перелічених дій, зокрема, проводити платежів банківських та фінансових установах, а саме оплату рахунків, штрафів та інших обов`язкових стягнень, що накладаються органами Укртрансбезпеки, Національної поліції України, та виникають в процесі здійснення транспортних перевезень (т. 1, а.с. 174).

Зазначене в своїй сукупності дає суду підстави дійти до висновку, що ТОВ «ДОРІС» надано всіх належних та достатніх доказів на підтвердження понесення ним втрат щодо сплати штрафу, який визначений оскаржуваними рішеннями.

Приймаючи до уваги те, що судом в ході розгляду справи встановлено порушення відповідачем Порядку №1567 при прийняті спірних рішень, що, в свою чергу, є підставою для їх скасування та зважаючи на те, що матеріалами адміністративної справи підтверджено понесення позивачем витрат на сплату штрафів на загальну суму 40800,00 грн., суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення вказаної суми на користь ТОВ «ДОРІС».

У відповідності до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 72 КАС України).

Згідно із частиною 1 статті 73 предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов підлягає до задоволення, то судові витрати слід стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІС».

Керуючись статтями 2, 72-73, 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІС» (Болгарія, област Сливен, община Сливен, гр. Сливен 8800, ул. Льдженска, бл. 1, вх. В, ап. 9, ЕИК/ПИК 119606924 ; місце знаходження в Україні: 03150, м. Київ, вул. Предславинська, б. 31/11) до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, проспект Перемоги, б. 14, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати постанови Управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Закарпатській області від 25.07.2018 року про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІС» адміністративно- господарського штрафу, а саме: №064795, №064796, №064797, №064798, №064799, №064800, №064801, №064802, №064803, №064804, №064805, №064806, №064807, №064808, №064809, №064810, №064811, №064812, №064813, №064814, №064815, №064816, №064817, №064818, №064819, №064820, №064821, №064822, №064823.

3. Визнати протиправними та скасувати постанови Управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Закарпатській області від 13.07.2018 року про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІС» адміністративно господарського штрафу, а саме: № 064513, № 064514, № 064515, № 064516, № 064517, № 064518, № 064519, № 064520, № 064521, № 064522, № 064522, № 064523, № 064524, № 064525, № 064526, № 064527, № 064528, № 064529, № 064530, № 064531, № 064532, № 064533, № 064534, № 064535, № 064536, № 064537, № 064538, № 064539, № 064540, № 064541, № 064542, № 064543, № 064544, № 064545, № 064546, № 064547, № 064548, № 064549, № 064550, № 064551, № 064552.

4. Визнати протиправними та скасувати постанови Управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Житомирській області від 09.08.2018 року про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІС» адміністративно- господарського штрафу, а саме: №043259, №043260.

5. Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, проспект Перемоги, б. 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІС» (Болгарія, област Сливен, община Сливен, гр. Сливен 8800, ул. Льдженска, бл. 1, вх. В, ап. 9, ЕИК/ПИК 119606924; місце знаходження в Україні: 03150, м. Київ, вул. Предславинська, б. 31/11) суму сплаченого ним штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

6. Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, проспект Перемоги, б. 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІС» (Болгарія, област Сливен, община Сливен, гр. Сливен 8800, ул. Льдженска, бл. 1, вх. В, ап. 9, ЕИК/ПИК 119606924 ; місце знаходження в Україні: 03150, м. Київ, вул. Предславинська, б. 31/11) суму сплаченого ним судового збору у розмірі 3524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева