Справа № 380/2119/20
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2119/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Наталії Іванівни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (01601, м. Київ, вул. О. Гончара, 55; ), із вимогами:

визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо неприйняття відповідного рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги по інвалідності;

зобов`язати належним чином розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення йому одноразової грошової допомоги по інвалідності, за результатами якої, керуючись нормами ч.2 статті 118 Кодексу цивільного захисту та п.2.3 постанови Кабінету Міністрів України № 908 прийняти відповідне рішення, копію якого, у п`ятиденний термін з дня його прийняття, надіслати на адресу заявника.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи, яка настала внаслідок проходження служби. Позивач, на підставі ч.2 ст.118 Кодексу цивільного захисту та у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» від 11.07.2007 №908 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому одноразову грошову допомогу. Проте, відповідач належним чином не розглянув заяву позивача та рішення щодо виплати йому зазначеної допомоги не прийняв.

Ухвалою суду від 18.03.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішено розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.

На заперечення проти позовних вимог відповідачем подано 14.04.2020 за вх. № 19668 до суду відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що відповідач приймає на підставі поданих документів рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та надсилає його разом із зазначеними документами підрозділу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які мають право на її отримання. Відповідач зазначає, що до його повноважень здійснення безпосередньої виплати не належить. Крім того, зазначив, що у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань, документи позивача не вносились на розгляд Комісії ДСНС для прийняття відповідного рішення, оскільки з дня прийняття ДСНС рішення про таку виплату протягом двох місяців ГУ ДСНС України у Львівській області мають бути збільшені кошторисні призначення, за рахунок яких позивачу буде виплачено суму одноразової грошової допомоги. Відтак, на думку відповідача, відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Позивач 14.04.2020 за вх. №19799 у відповіді на відзив зазначив, що твердження відповідача про те, що норми Закону України «Про звернення громадян» не поширюється на розгляд заяв про виплату одноразової грошової допомоги є помилковими, а неприйняті рішення за результатами його розгляду, у визначені законом терміни, протиправними та таким, що порушує його законні права.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи, яка настала внаслідок проходження служби.

У жовтні 2019 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просить прийняти рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із визначенням ОСОБА_1 особою з інвалідністю ІІІ групи, яка настала внаслідок проходження служби.

02.01.2020 позивач звернувся з листом до Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з проханням розглянути заяву від жовтня 2019, оскільки станом на січень 2020 жодної інформації на його адресу не надходило.

20.01.2020 відповідач листом № 02-861/201 повідомив позивача про те, що належно оформлені матеріали справи ОСОБА_1 надійшли на адресу ДСНС 24.10.2019. Центральна лікарсько-експертна комісія (ЦЛЕК) розглянула матеріали та встановила причинно-наслідковий зв`язок отриманої позивачем ІІІ групи інвалідності. Окрім цього, відповідач повідомив позивача про те, що виплату одноразової грошової допомоги буде здійснено у порядку черговості розгляду справ при наявності коштів на зазначені цілі.

Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

При прийнятті рішення, суд керується такими правовими нормами:

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодекс цивільного захисту України від 02.10.2012 № 5403-VI регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до ч.2 ст.118 Кодексу цивільного захисту України у разі травми або поранення, заподіяного особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обов`язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що стався у період проходження служби, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності такій особі виплачується одноразова грошова допомога у розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту у період проходження служби у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 908 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - Порядок № 908).

Відповідно до під. 1 п. 2 Порядку № 908 - грошова допомога виплачується: особам рядового і начальницького складу у разі травми або поранення, захворювання без настання інвалідності, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, у розмірі, який визначається з урахуванням ступеня втрати працездатності у відсотках трирічного грошового забезпечення.

Згідно з п. 3 Порядку № 908 розмір одноразової грошової допомоги визначається виходячи з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, установлення інвалідності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення.

Відповідно до п.5 Порядку № 908 для виплати одноразової грошової допомоги у разі травми або поранення, захворювання чи інвалідності особи, зазначені у пункті 2 вказаного Порядку, подають до підрозділу або його правонаступника такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги;

довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або ступінь втрати працездатності разом з рішенням відповідної військово-медичної установи про визнання травми або поранення, захворювання;

постанову центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС про придатність до служби і причинно-наслідковий зв`язок травми або поранення, захворювання з виконанням службових обов`язків або проходженням служби;

копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я, по батькові та місце реєстрації;

довідку про те, що їм не провадилися інші передбачені законами виплати у разі травми або поранення, захворювання чи настання інвалідності;

копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Згідно з п. 6 Порядку № 908 підрозділ подає ДСНС висновок щодо можливості виплати грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 4 і 5 вказаного Порядку, а також довідку про грошове забезпечення та копію документа, що свідчить про обставини загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, захворювання чи нещасного випадку, який трапився з особою рядового або начальницького складу.

Служба приймає на підставі поданих документів рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та надсилає його разом із зазначеними документами підрозділу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога виплачується не пізніше ніж протягом двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі, шляхом її перерахування на рахунок в установі банку, відкритий отримувачем допомоги.

Відповідно до п.7 Порядку № 908 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги можуть звернутися до підрозділу для її виплати протягом трьох років з дня загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи настання інвалідності; за наявності підстав для здійснення також інших передбачених законами виплат у зв`язку із загибеллю (смертю), травмою або пораненням, захворюванням чи інвалідністю осіб рядового або начальницького складу мають право лише на одну з таких виплат за їх вибором.

Закон України «Про звернення громадян» регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення. Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно статті 20 Закон України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Суд встановив, що позивач у жовтні 2019 звернувся до відповідача на підставі ч.2 ст.118 Кодексу цивільного захисту та у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» із заявою в якій просить прийняти рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із визначенням ОСОБА_1 особою з інвалідністю ІІІ групи, яка настала внаслідок захворювання пов`язаного з проходження служби. До заяви позивач додав копії необхідних документів.

20.01.2020 відповідач листом № 02-861/201 повідомив позивача про те, що належно оформлені матеріали справи ОСОБА_1 надійшли на адресу ДСНС 24.10.2019. Центральна лікарсько-експертна комісія (ЦЛЕК) розглянула матеріали та встановила причинно-наслідковий зв`язок отриманої позивачем ІІІ групи інвалідності. Відповідач повідомив позивача про те, що виплату одноразової грошової допомоги буде здійснено у порядку черговості розгляду справ при наявності коштів на зазначені цілі.

Як вбачається з отриманої на звернення позивача відповіді, суд встановив, що заява належним чином не розглядалась і рішення щодо виплати позивачу зазначеної допомоги не приймалось, оскільки рішення із зазначенням конкретного розміру допомоги відсутнє, а номер черговості для виплати не зазначений.

Проаналізувавши викладені норми Порядку №908, суд приходить до висновку, що у разі наявності в особи права на отримання одноразової грошової допомоги та отримання висновку щодо можливості такої виплати, відповідач має обов`язок прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 №34/5, наказ, розпорядження, постанова, рішення - акти організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Відповідно до вимог абз. 3 п. б Порядку №908 одноразова грошова допомога виплачується не пізніше ніж протягом двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі, шляхом її перерахування на рахунок в установі банку, відкритий отримувачем допомоги.

Таким чином, суд приходить до переконання, що наявність бюджетних асигнувань може вплинути на факт повної виплати одноразової грошової допомоги та не впливає на обов`язок прийняти рішення щодо вказаних питань.

Суд вказує, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007).

Зокрема, у Рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. Інакше всі негативні наслідки відсутності такого механізму покладаються на державу.

ЄСПЛ у рішенні в справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету. Однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). У пункті 26 рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для не прийняття рішення відповідно до чинного законодавства, тому бездіяльність відповідача є протиправною, та такою, що обмежує права та законі інтереси позивача.

Для відновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача належним чином розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення йому одноразової грошової допомоги по інвалідності та прийняти відповідне рішення з врахуванням норм ч.2 ст.118 Кодексу цивільного захисту та п.2 п.6 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» від 11.07.2007 та надіслати копію прийнятого за результатами розгляду заяви рішення у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн., сплачений при зверненні до суду із даним позовом.

Керуючись ст. ст. 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, п.3 розділу VI "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України ,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання до вчинення дій, - задоволити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо неприйняття відповідного рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги по інвалідності.

Зобов`язати належним чином розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення йому одноразової грошової допомоги по інвалідності та прийняти відповідне рішення в порядку визначеному Кодексом цивільного захисту України та Постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 908 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту».

Стягнути з Державної служби України з надзвичайних ситуацій (01601, м. Київ, вул. О. Гончара, 55; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок ) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Згідно з пунктом 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Сподарик Н.І.