Справа № 725/6599/19
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/6599/19
Номер провадження 2-а/725/42/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2020 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засіданні Дем`яненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Буковинської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що 19 листопада 2019 року ним отримано постанову Чернівецької митниці ДФС від 17.05.2019 року №0521/40800/19 якою його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 649494,96 грн., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів по факту того, що при ввезені на митну територію України транспортного засобу іноземної реєстрації він, будучи громадянином України, для здійснення митних формальностей надала паспорт громадянина Республіки Молдова, тим самим вчинив вказане правопорушення, ухилившись від сплати митних платежів.

Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки при її винесенні митним органом не було враховано той факт, що він є нерезидентом, оскільки має постійне місце проживання в Молдові, де разом з сім`єю проживає з 2016 року, а паспорт громадянина України отримав у зв`язку з одруженням на громадянці України та відповідно зареєструвався за її місцем проживання в Україні. Отже, вважає, що центр його життєвих інтересів знаходиться за межами України де він перебуває більш ніж 183 дні протягом року.

Також, ставить під сумнів докази на підставі яких митний орган здійснив нарахування розміру штрафу та не вважає службову записку працівника митниці якою визначено митну вартість ввезеного транспортного засобу та відповідно розмір митних платежів неналежним доказом у справі про порушення митних правил.

Вказувала на те, що він не був присутній при розгляді справи про порушення митних правил та ні він ін. його представник не були повідомленні митним органом про час та місце розгляду справи про ПМП.

На підставі вище викладеного, просив скасувати постанову Чернівецької митниці ДФС від 17.05.2019 року у справі про ПМП №0521/40800/19 якою його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, а справу про ПМП відносно нього повернути митниці на новий розгляд.

Позивач в судове засідання не з`явився, в його інтересах діяв представник, який направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а також направив до суду відповідь на відзив відповідача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте від нього до суду надійшов відзив та копії матеріалів справи про ПМП. Відповідно до змісту відзиву відповідач позов не визнає, оскільки не зважаючи на набуття позивачем громадянства Молдови у правових відносинах з Україною він вважається громадянином України і є резидентом, оскільки у нього наявний паспорт громадянина України, а також він має постійне місце проживання в Україні. Таким чином, переміщуючи транспортний засіб через митний кордон України позивач зобов`язаний сплачувати необхідні митні платежі, проте, маючи статус громадянина-резидента, останній вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів шляхом надання паспортного документу громадянина Республіки Молдова. Крім того, під час провадження у справі про порушення митних правил, митним органом була дотримана встановлена законом процедура забезпечено права позивача, а вартість транспортного засобу та відповідно сума митних платежів, що підлягала сплаті і відповідно розмір штрафу розраховано відповідно до вимог закону на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395.

Зокрема зазначає, що у службовій записці Управління адміністрування митних платежів Чернівецької митниці ДФС для визначення вартості транспортного засобу використовувалися Інтернет ресурси, можливість використання яких передбачена Методикою. Крім того, в службовій записці вказані фактори, які б дали можливість більш точно визначити митну вартість автомобіля. Однак, за відсутністю вказаних факторів, згідно положень Методики, митна вартість визначається за інформацією, отриманою з мережі Інтернет. Саме таку інформацію митним органом використано. Отже, митна вартість визначена відповідно до чинного законодавства та із врахуванням вказаної Методики.

У запереченні на відзив представник позивача заперечував проти доводів відповідача щодо порядку визначення митної вартості транспортного засобу, вважаючи, що митний орган підмінює поняття встановлення митної вартості транспортного засобу в процесі проведення митного оформлення вантажів та проведення експертизи у справі про порушення митних правил.

В рамках судового розгляду даного спору позивачу поновлено строк звернення до суду з даним позовом, а також замінено відповідача на його правонаступника - Буковинську митницю ДМС.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із змісту ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ч. 1 ст. 493 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Так, диспозицією ст. 485 МК України передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Судом встановлено, що постановою Чернівецької митниці ДФС від 17.05.2019 року у справі №0521/40800/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 646494,96 грн., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів (а/с 94-97, 121-125).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що на територію міжнародного автомобільного пункту пропуску «Россошани-Брічень» митного поста «Кельменці» Чернівецької митниці ДФС 13.03.2019 року о 19 годині 27 хвилин транспортним засобом марки «MERCEDES 814D», 1995 року випуску, реєстраційним номерний знак « НОМЕР_1 », країна реєстрації Республіка Молдова, VIN № НОМЕР_2 , тип двигуна - дизель (diesel), об`ємом 3972 см.куб. в`їхав громадянин України ОСОБА_1 , який слідував на виїзд з України до Республіки Молдова у приватних справах. До митного контролю громадянин України ОСОБА_1 подав паспорт громадянина Республіки Молдова « НОМЕР_3 », виданий 11.03.2015, уповноваженим органом «IS «CRIS» REGISTRU» на ім`я « ОСОБА_1 », свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 . Під час здійснення митного контролю, перевірки інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДФС встановлено, що 12.03.2019 року о 07 годині 56 хвилин громадянин України ОСОБА_1 , шляхом використання паспорту «НОМЕР_3», виданий 11.03.2015, уповноваженим органом «IS «CRIS» REGISTRU» громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 та статусу «нерезидента» ввіз на митну територію України через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Великолоське-Мелеєшть» митного поста «Кучурган» Одеської митниці ДФС транспортний засіб марки «MERCEDES 814D», 1995 року випуску, реєстраційним номерний знак « НОМЕР_1 », країна реєстрації Республіка Молдова, VIN № НОМЕР_2 , тип двигуна - дизель (diesel), об`ємом 3972 см.куб., у митному режимі тимчасового ввезення терміном до 12.03.2020 року.

Відповідно до орієнтування від 12.03.2019 року №168/24-70-20-05/17 та наявними даними в АСМО «Інспектор» ПІК «Диспечер ЗМК та Пасажирського пункту пропуску» громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має статус резидента України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а також переміщувався через кордон шляхом представлення паспорту громадянина України « НОМЕР_5 », виданий 27.06.2012, Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області.

При проведенні опитування 13.03.2019, громадянин України ОСОБА_1 вказав, що дійсно був документований паспортом громадянина України « НОМЕР_5 », виданий 27.06.2012. Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області та проживав за адресою: АДРЕСА_1 та підтвердив факт перетину кордону 08.02.2019 через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Вашківці-Гріменкеуць митного поста «Кельменці» Чернівецької митниці ДФС з використанням зазначеного паспорту громадянина України « НОМЕР_5 », виданий 27.06.2012, Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області.

Також, громадянин України ОСОБА_1 в протоколі опитування від 13.03.2019 зазначив, що на даний час проживає за адресою АДРЕСА_2 Молдова.

Таким чином, 13.03.2019 під час здійснення митного контролю, відповідно до інформації АСМО «Інспектор» ПІК «Диспечер ЗМК та Пасажирського пункту пропуску» та проведеного опитування встановлено, що ОСОБА_1 , як власник паспорту громадян України « НОМЕР_5 », виданий 27.06.2012, Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області та ОСОБА_1, як власник паспорту громадянина Республіки Молдова « НОМЕР_3 », виданий 11.03.2015, уповноваженим органом «IS «CRIS» REGISTRU» є однією і тією ж особою.

Згідно листа Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області: від 08.04.2019 №7301.2-3164/73.3-19, який надійшов в Чернівецьку митницю ДФС 15.04.2019 (вх.№812/9/24-70-01-24), громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , за паспортом громадянина України « НОМЕР_5 », виданий 27.06.2012, Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області. Також, документовг паспортом громадянина України для виїзду за кордон « НОМЕР_6 », виданий 18.07.2 уповноваженим органом «7301».

Враховуючи вищенаведене, маючи статус «резидента», для перетину митного кордону транспортним засобом марки «MERCEDES 814D», 1995 року випуску, реєстраційним номерний знак « НОМЕР_1 », країна реєстрації Республіка Молдова, VIN № НОМЕР_2 тип двигуна - дизель (diesel), об`ємом 3972 см.куб. громадянин України ОСОБА_1 використав паспортний документ зі статусом «нерезидента» «НОМЕР_3», виданий 11.03.2і уповноваженим органом «IS «CRIS» REGISTRU», з метою ухилення від сплати мит платежів, передбачених законодавством України, щодо вищевказаного транспортного засобу.

Таким чином, під час ввезення транспортного засобу «MERCEDES 814D», 1995 року випуску, реєстраційним номерний знак « НОМЕР_1 », країна реєстрації Республіка Молдова, ' № НОМЕР_2 , тип двигуна - дизель (diesel), об`ємом 3972 см.куб. через мит кордон України особа, а саме громадянин ОСОБА_1 , маючи статус «резидента», надавав документ, який є підставою для не сплати митних платежів при ввезені транспортного засобу особистого користування.

Отже, у разі ввезення транспортного засобу марки «MERCEDES 814D», 1995 року випуску, реєстраційним номерний знак « НОМЕР_1 », країна реєстрації Республіка Молдова, VIN № НОМЕР_2 , тип двигуна - дизель (diesel), об`ємом 3972 см.куб. на митну територію України відповідно до ч.З ст.380 МК України згідно розрахунку (службова записка Управління адміністрування митних платежів Чернівецької митниці ДФС від 02.04.2019 вих. №762/24-70-19-02-09), громадянином України ОСОБА_1 необхідно було б сплатити до Державного бюджету України митні платежі в сумі 215 тисяч 498 гривень 32 копійки.

Таким чином, встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 , маючи статус «громадянина-резидента» (паспорт громадянина України « НОМЕР_5 », виданий 27.06.2012, Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів в сумі 215 тисяч 498 гривень 32 копійки, шляхом надання паспортного документу громадянина Республіки Молдова « НОМЕР_3 », виданий 11.03.2015, уповноваженим органом «IS «CRIS» REGISTRU» на ім`я ОСОБА_1 в якості підстави для ввезення на митну територію України автомобіля марки «MERCEDES 814D», 1995 року випуску, реєстраційним номерний знак « НОМЕР_1 », країна реєстрації Республіка Молдова, VBN № НОМЕР_2 .

Відповідно до п.1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Таким чином, спірні правовідносини регулюються нормами МК України, Закону України «Про громадянство України», Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Порядком централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 року №185, а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 року №201.

Документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 12.03.2019 року позивач був зареєстрований та проживав АДРЕСА_1 та був документований паспортом громадянина України « НОМЕР_5 », виданий 27.06.2012, Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області та паспортом громадянина України для виїзду за кордон « НОМЕР_6 », виданий 18.07.2 уповноваженим органом «7301». Будь-які відомості на підтвердження того, що позивач звертався із заявою про виїзд на постійне місце проживання з України матеріали справи не містять, а також не доведено належними і допустимими доказами доводи позивача про центр його соціальних зв`язку у Республіці Молдова на що останній посилався у тексті позовної заяви. Доданий до позовної заяви документ іноземною мовою, який згідно переліку додатків до позовної заяви є копією довідки про місце проживання позивача, не приймається судом до уваги, оскільки суду не наданий офіційний переклад такого документу, у зв`язку з чим інформація, що міститься в ньому є не відомою суду (а/с 126).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи про ПМП.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються : протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта , іншими документами.

Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Так, щодо розміру адміністративного стягнення визначеного в сумі 646494,96 грн., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, слід зазначити наступне.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 50 МК України, для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно матеріалів справи, митним органом не було встановлено відомостей про митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився позивачем тому, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення, уповноважений орган керувався службовою запискою, відповідно до якої орієнтовна сума митних платежів складає 215498,32 грн. (а/с 17 справи про ПМП).

Зокрема, зі змісту вказаної службової записки слідує, що відомості, щодо митної вартості транспортного засобу є інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

При цьому, жодних доказів в підтвердження обґрунтованості визначеного відповідачем розміру несплачених позивачем митних платежів суду не надано.

Таким чином, службова записка митного органу не є належним доказом у справі про порушення митних правил, оскільки не містить точного розрахунку митних платежів по вказаному транспортному засобу.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.07.2003 за № 1074/8395 (далі - Методика) у пункті 7.35 вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Пунктом 7.53.5 Методики, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, однак довідкові дані, які використовуються під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження).

Таким чином, відповідачем не дотримано вимог Методики, посилання на те, що для визначення вартості транспортного засобу використовувались Інтернет ресурси не підтверджується матеріалами справи, не надано підтвердження включення довідкових даних отриманих з ресурсів мережі Інтернет у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта, як і не надано звіту (акту) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу.

В службовій записці запропоновано для більш точної інформації, щодо визначення митної вартості автомобіля звернутися до експертів автотоварознавців щодо отримання інформації про комплектацію, ступінь зносу, пошкоджень, дефектів, які впливають на визначення митної вартості товарів та на повноту нарахування митних пошкоджень.

Однак, матеріали справи не містять відомостей щодо звернення митних органів до експертів авто товарознавців, а відповідне поштове відправлення з пропозицією позивачу надати транспортний засіб для проведення експертизи повернулось відправнику без вручення адресату.

Таким чином, відповідачем не доведено правильність заявленої митної вартості автомобіля, уповноваженою посадовою особою митного органу, не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Аналогічні правові позиції містяться у постановах Верховного суду за наслідками розгляду справ від 20.02.2018 року №725/2009/17, від 24.04.2018 року №331/2608/17, від 20.02.2018 року № 725/2009/17.

Оскільки відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови використані докази, які містять в собі припущення щодо вартості транспортного засобу та суми митних платежів, що є неприпустимим, суд приходить до висновку про наявність для повернення справи на додаткову перевірку з метою її повторного розгляду уповноваженим на це органом - Буковинській митниці Держмитслужби.

У відповідності до положень п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Таким чином, оскаржувану постанову слід скасувати, а справу направити на новий розгляд Буковинській митниці Держмитслужби з метою усунення виявлених неточностей у протоколі про порушення митних правил.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.7, 8, 9, 245, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 90,92, 95, 458, 460, 467, 485 ,489, 493, 494 МК України, ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 286, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову Чернівецької митниці ДФС від 17.05.2019 року у справі про порушення митних правил №0521/40800/19 якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 646494,96 грн.

Справу про порушення митних правил №0521/40800/19 за ст. 485 МК України відносно ОСОБА_1 - направити на новий розгляд до Буковинської митниці Держмитслужби.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду або у той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Роз`яснити учасникам, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна