Справа № 826/22145/15
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

27 квітня 2020 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Безименна Н.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДФС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІ КОН Д» до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року позов задоволено повністю.

Відповідач, не погоджуючись з вказаним рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 295 КАС України.

Апеляційну скаргу подано до суду першої інстанції 19 листопада 2019 року.

09 грудня 2019 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу залишено без руху.

26 грудня 2019 року апелянтом подано клопотання про продовження строків на усунення недоліків.

14 лютого 2019 року ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу повернуто на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Апеляційну скаргу повторно подано до суду першої інстанції 26 лютого 2020 року, зокрема, в якій просить про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки, оскаржуване рішення апелянтом було отримано 18 жовтня 2019 року, про що свідчить розписка представника Головного управління ДФС у місті Києві, що міститься в матеріалах справи. Окрім того, просить звільнити від сплати судового збору, оскільки, апелянт здійснює свою діяльність виключно у межах бюджетних асигнувань, які відображені у відповідних кошторисах, серед яких не передбачено видатків, зокрема на справляння судового збору.

Вважаю, що клопотання не є обґрунтованими, зокрема, повторно апеляційна скарга подана із пропуском строку встановленого п. 1 ч. 1 ст. 295 КАС України, оскільки, відповідно до матеріалів справи на момент подачі апеляційної скарги, відповідач був ознайомлений з оскаржуваним рішенням першої інстанції, та у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір", з урахуванням змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", на момент подання апеляційної скарги, суб`єкти владних повноважень зобов`язані сплачувати судовий збір, а відсутність коштів призначених на цю мету, не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

При цьому п. 2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" обов`язок щодо забезпечення належного фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору покладено на Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Таким чином, звільнення від сплати чи відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до положень, викладених в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 5 лютого 2016 року № 2 Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", обмежене фінансування бюджетної установи, яка діє як суб`єкт владних повноважень, не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, неналежне державне фінансування не може бути підставою для звільнення сплати судового збору, обов`язок сплати якого встановлено чинним законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у адміністративній справі № 826/5859/17 від 12 вересня 2019 року.

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору, вважаю, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду позову, майнового характеру поданого суб`єктом владних повноважень, юридичною особою судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.п. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Так, при поданні даного позову до суду першої інстанції сплаті підлягав судовий збір у розмірі 29 674 грн. 14 коп.

Таким чином, апелянту необхідно надати оригінал документу про сплату судового збору в сумі 44 511 грн. 21 коп. сплаченого за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському р-ні/ Печерський р-н 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA81026007, код класифікації доходів бюджету - 22030101 або навести належні підстави для звільнення від його сплати.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 295 Кодексу, і особа яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 296, 298 КАС України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІ КОН Д» до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування повідомлення-рішення - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Безименна