Справа № 173/132/20
Суддя: Бурхан С. М.
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №173/132/20
Провадження №2-а/173/4/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючої - судді Бурхан С.М.

при секретарі - Малоок Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську адміністративну справу за позовом захисника Позднякова Вячеслава Геннадійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області капрала поліції Попруженка Андрія Володимировича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

24.01.2020 року до суду звернувся захисник Поздняков В.Г., що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення до поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області капрала поліції Попруженка А.В.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2020 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 12.02.2020 року.

12.02.2020 року розгляд справи відкладений в зв`язку з відпусткою судді. Справу призначено до розгляду на 26.02.2020 року.

20.02.2020 року від Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи.

20.02.2020 року від Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов відзив на позовну заяву.

26.02.2020 року розгляд справи відкладений в зв`язку з неявкою сторін. Справу призначено до розгляду на 18.03.2020 року.

18.03.2020 року розгляд справи відкладений в зв`язку з неявкою сторін. Справу призначено до розгляду на 22.04.2020 року.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.04.2020 року клопотання задоволено та Департамент патрульної поліції Національної поліції України залучено до участі у справі як третю особу.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить скасувати рішення суб`єкта владних повноважень, а саме, постанову про накладення на нього адміністративного стягнення в сумі 425 грн., по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 № 767895 від 16.01.2020 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 16.01.2020 року поліцейський УПП в Дніпропетровській області капрал поліції Попруженко А.В. склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 № 767895 згідно якої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1.ст.126 КУпАІІ та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В постанові зазначено, що 16.01.2020 року 11 год. 40 хв. на (в) Дніпропетровська обл, Криничанський р-н смт.Кринички траса М 04 водій керував вищевказаним ТЗ на якому не працювала права фара ближнього світла та водій не пред`явив поліс страхування цивільно правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1.(ґ) ПДД України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП.

З зазначеною постановою він не згоден, оскільки Особа яка притягнута до адміністративній відповідальності не встановлена, оскільки в постанові зазначено що дата народження останнього 01.06.1968 року, а позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до паспорту громадянина України та посвідчення водія на його ім`я вказане в постанові; не наведено що саме позивач скоїв правопорушення зазначені в постанові, з тексту постанови вбачається що водій скоїв два правопорушення: водій керував вищевказаним ТЗ на якому не працювала права фара ближнього світла; водій не пред`явив поліс страхування цивільно правової відповідальності наземних транспортних засобів, але з незрозумілих причин притягнутий до адміністративної відповідальності лише за одне порушення передбачене п.п. 2.1. (ґ) ПДД України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП. Відповідач не вірно кваліфікував дії водія відповідно діючого законодавства, що стало наслідком незаконного притягнення до адміністративної відповідальності водія за діяння яке він не вчиняв. Підстави у Відповідача для перевірки документів у Позивача були відсутні. Враховуючи, що ні протокол ні оформлення матеріалів дорожно-транспортної пригоди відповідачем не проводилось тому і вимога відповідача щодо пред`явлення страхового полісу є незаконною, що в свою чергу виключає в діях позивача склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.126 КпАП України. В постанові обставини не відповідають дійсності, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні з викликом сторін.

Сторони в судове засідання не з`явились, суду надані заяви про розгляд справи за відсутності сторін.

Третьою особою наданий відзив на позовну заяву згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю вимог позивача. Так як на відео запису з нагрудного відео реєстратора зафіксовано інкриміноване позивачу правопорушення, а саме не надання полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на законну вимогу відповідача. Розгляд справи проводився згідно чинного законодавства, позивачу роз`яснено його права відповідно до ст. 268 КУпАП. Зауважено, що позивач не надав до суду копію страхового полісу, що є ще одним доказом його винуватості у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно бази МТСБУ водій не мав полісу обоє 'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на зазначений автомобіль. Відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а подальший захист прав і свобод особи забезпечено в суді при оскарженні дій чи рішень суб`єкта владних повноважень. Обставини на які посилається позивач в позовній заяві не заслуговують на увагу, не відповідають дійсності, та не підтверджені належними доказами. Належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів в підтвердження доводів, викладених в адміністративному позові позивачем до позову не додано.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений даною статтею Кодексу адміністративного судочинства.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що виникає у сфері публічно-правових правовідносин, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 16.01.2020 року серії ДПО18 № 767895 позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425.00 грн..

В оскаржуваній постанові зазначено, дані про особу, стосовно якої розглядається справа, якою є позивач ОСОБА_1 , та зазначено, що його особа встановлена на підставі посвідчення водія, дані про автомобіль, яким здійснювалось керування: MERCEDES-BENZ номерний знак НОМЕР_1 .

Суть і обставини правопорушення: 16.01.2020 року 11 год. 40 хв. на (в) Дніпропетровська обл, Криничанський р-н смт.Кринички траса М 04 водій керував вищевказаним ТЗ на якому не працювала права фара ближнього світла та водій не пред`явив поліс страхування цивільно правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1.(ґ) ПДД України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п.2.1 ґ ПДР України - Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 9 КАС України - Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України - Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

В свою чергу обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17.

Відповідачем відзив не надано, однак відповідач є посадовою особою УПП в Дніпропетровській області ДПП, тому рішення у справі безпосередньо впливає на права, свободи, інтереси або обов`язки Департаменту патрульної поліції, в тому числі щодо проведення службового розслідування за фактом вчинення поліцейськими неправомірних дій, якщо такі обставини будуть встановлені судовим рішенням,та щодо відшкодування збитків у разі пред`явлення вимог про стягнення матеріальних збитків або моральної шкоди.

Третьою особою, департаментом патрульної поліції Національної поліції України на підтвердження своїх заперечень наданий відзив та надані письмові пояснення, згідно яких підтверджується факт спричиненого позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП. Та яке зафіксоване в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В свою чергу позивачем не надано будь-яких доказів та не спростовано факту, що на час зупинки його транспортного засобу у нього був чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином позивачем не надані доказів та переконливих обґрунтувань тому, що ним не було вчинено правопорушення, за яке позивач притягнений до адміністративної відповідальності.

Інші доводи позивача, які викладені позивачем в позовній заяві суд вважає такими, що не впливають на притягнення його до адміністративної відповідальності. Так як оскаржуваній постанові зазначено як особу позивача, яка перевірена за посвідченням водія, так і транспортний засіб, яким керував позивач в момент вчинення адміністративного правопорушення.

Помилку в протоколі про адміністративне правопорушення у місяці народження позивача суд не вважає суттєвим недоліком, оскільки самим позивачем підтверджується факт, що у вказаний час та місці він перебував та надавав посвідчення водія на своє ім`я та технічний паспорт на транспортний засіб який вказано в Постанові після чого йому була вручена Відповідачем оскаржувана Постанова.

Щодо посилання позивача нанеправомірність зупинки відповідачем його транспортного засобу, то у відповідності до п. 2.4 Правил дорожнього руху України - На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Таким чином відповідач наділений правом зупиняти транспортні засоби, перевіряти наявність у водіїв документів на право керування транспортними, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та інших документів та вчиняти інші дії, передбачені Правилами дорожнього руху України, тобто за даними доводами суд не вбачає неправомірності дій відповідача.

Оцінюючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено переконливих обґрунтувань заявлених вимог та не надано доказів на їх підтвердження, таким чином не доведено відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він був притягнений до адміністративної відповідальності.

Виходячи з вищевикладеного суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог та вважає за можливе відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. 9, 90, 86, 139, 243-246 255, 286 КАС України , - суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, постанови про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 767895 від 16 січня 2020 року, винесеної поліцейським взвод 1 рота 3 батальйон 4 УПП в Дніпропетровській області капралом поліції Попруженко Андрієм Володимировичем (юридична адреса: пл. Троїцька, 2а, м. Дніпро, 49000) про притягнення ОСОБА_1 , 1968 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу у розмірі 425.00 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до/або через відповідні місцеві суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складений 22.04.2020 року.

Суддя Бурхан С.М.

Зареєстроване року 22.04.2020 року.

Оприлюднене року 27.04.2020 року.

Дата набрання законної сили року 03.05.2020 року.