Справа № 183/6678/19
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/6678/19
№ 2-а/183/60/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.М.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Тихонової Оксани Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в:

21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду з позовом до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Тихоновою О.М., в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №570172 від 07.10.2019 року, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, - закрити.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 07.10.2019 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки DAF FT XT 105.410 (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки ВЕСТТ 975310 (номерний знак НОМЕР_2 ). На 204 км, автодороги Н-24 (стара назва Р-06) в Миколаївській області, Новоодеський район, його ТЗ було зупинено відповідачем та винесено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №570172. Відповідно до вищевказаної постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП. Як зазначено в оскаржуваній постанові: « ОСОБА_1 керував вище вказаним ТЗ та перевозив вантаж, а саме металеві конструкції ширина яких перевищувала 2,6м без автомобілів супроводження зазначених у дозволі №47НГ, чим порушив п.22.5 ПДР - Порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних ТЗ автомоб. Дорогами, вул. або залізн. переїздами», тому на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Між тим, вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення він не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину в даному правопорушенні.

Так, позивач наполягає на тому, що 07.10.2019 року він здійснював перевезення вантажу відповідно до узгодженого дозволу від 12.09.2019, за яким позивач має право на перевезення вантажу параметри якого не більше: ширина - до 3,75м., довжина - до 22м., висота - до 4,49м., загальною вагою - до 40,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь - до 11т., вантаж може виступати на задній габарит ТЗ не більше 3 м. Цим же дозволом визначено два транспортних засоби виділених для супроводження автомобілем прикриття: марки FIAT NUOVO DOBLO, державний номер НОМЕР_3 та Форд Транзіт, державний номер НОМЕР_4 .

Зважаючи на те, що вантаж не перевищував ширину 3,5 м, то в силу п.27 Правил КМУ №30 від 18.01.2001 року, не потребує супровід автомобілем прикриття. Крім того, вказаний дозвіл наданий не на разову поїздку, а на кілька, але не більше ніж на три місяці, тому посилання відповідача на те, що у разі перевезення вантажу меншого за шириною 3,5 м та меншою за довжиною 24 м. водій повинен мати інший дозвіл, в якому не буде передбачено супроводження автомобілем прикриття - є нормативно необґрунтованим та незаконним. Також відповідач не здійснив вимірювання вантажу, не застосував передбачені чинним законодавством правил проведення габаритно-вагового вимірювання, в тому числі, в межах стаціонарного чи пересувного пункту проведення габаритно-вагового контролю. Крім того, в оскаржуваній постанові відповідач не вказав, які параметри були у вантажі, що могло б надати підстави вважати наявність порушення нормативно встановлених параметрів при яких супровід автомобілем прикриття обов`язковий. А тому, позивач наполягає на скасуванні постанови та просить закрити провадження у справі за відсутності складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, в прохальній частині позову просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду відзив на позов, у якому серед іншого зазначив про те, що під час патрулювання 07.10.2019 року відповідачем було виявлено порушення ПДР, а саме водій великовантажного ТЗ DAF FT XT 105.410 з державним номерним знаком НОМЕР_1 з напівпричепом марки ВЕСТТ 975310 номерний знак НОМЕР_2 , рухався з порушенням правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, а саме, здійснюючи перевезення вантажу без супроводу автомобілів прикриття зазначених в Дозволі №47НГ від 12.09.2019 року, чим порушив п.22.5 ПДР. Підійшовши до водія, ким виявився ОСОБА_1 , представившись, відповідач попросив пред`явити водія документи, а останній виконав законну вимогу патрульного. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення пункту 22.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст.132-1 КУпАП, відповідачем було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача. Отже, факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, а також відеозаписами з нагрудного відео реєстратора, що здійснювалися згідно ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію». З огляду на вищевикладене, представник відповідача вважає, що вимоги позивача є безпідставними, тому у задоволенні позову просить відмовити, а справу розглянути за його відсутності.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду подано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №570172, винесену 07 жовтня 2019 року інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Тихоновою Оксаною Миколаївною, у відповідності до якої ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DAF FT XT 105.410 номерний знак НОМЕР_1 , 07.10.2019 року о 22.08 годин на 204 км, автодороги Н-24 (Р-06), Миколаївська область, Новоодеський район, керував вищезазначеним ТЗ з напівпричепом ВЕСТТ 975310 номерний знак НОМЕР_2 та перевозив вантаж, а саме металеві конструкції ширина яких перевищувала 2,6 м без автомобілів супроводження зазначених у дозволі №47НГ, чим порушив п.22.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, тому на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с.5).

Частиною 2 ст. 286 КАС визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Постанова винесена 07.10.2019 року, тобто останній день для її оскарження припадає на 17.10.2019 року. Позов поданий позивачем 16.10.2019 року, що підтверджується штампом поштового відділення на конверті в якому надійшов позов, а зареєстрований позов канцелярією суду - 21.10.2019 року, а отже строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення позивачем не пропущений.

У відповідності до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст. 222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.1 ст.132-1 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглянута безпосередньо на місці вчинення адміністративного правопорушення інспектором як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП, що підтверджується оглянутим судом відеозаписом з нагрудного відеореєстратора на диску DVD-R.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» від 11 вересня 2019 року № 54-1Х внесено зміни в КУпАП, які набрали чинності 25.09.2019 року.

Зокрема, статтю 132-1 КУпАП доповнено частиною другою та приміткою, а відтак,- частина перша ст. 132-1 КУаАП визначає, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За частиною другою цієї ж статті, порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%. але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%.

Примітка. Дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною другою цієї статті, є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Підставою для звільнення від відповідальності є наявність у суб`єкта правопорушення дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Приймаючи оскаржувану постанову 07 жовтня 2019 року, відповідач не врахував змін до чинного законодавства, застосував, при розгляді справи про адміністративне правопорушення норми законодавства, які не підлягають застосування (попередню редакцію Закону), не визначив частину статті, за яку настає адміністративна відповідальність та за якою кваліфіковано дії позивача, що не надає можливості суду перевірити, чи наявний в діях ОСОБА_1 склад інкримінованого йому правопорушення та чи є він суб`єктом правопорушення.

Крім того, слід зазначити, що диспозиція статті ст.132-1 КУпАП є банкетною нормою права, яка містить посилання на спеціальний нормативний акт, а тому, при порушенні вимог цієї статті, у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності має бути зазначено спеціальний нормативний акт, що регулює перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, та конкретні вимоги якого порушила особа, притягнута до адміністративної відповідальності.

При цьому, відповідач у відповідному розділі постанови послався на порушення позивачем п.22.5 ПДР України. В той час, як суть правопорушення полягає в тому, що позивач перевозив великогабаритний вантаж, без автомобілів супроводження зазначених в Дозволі на участь у дорожньому русі, а дану вимогу законодавець закріпив у пункті 27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. № 30.

Між тим, посилань на вказаний спеціальний нормативний акт оскаржувана постанова не містить.

Крім того, на жодному зі відеозаписів DVD-R диску поданому відповідачем в якості доказу, не зафіксовано роз`яснень ОСОБА_1 , як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.268 КУпАП, бесіду між сторонами зафіксовано фрагментами, усієї бесіди та самого процесу розгляду справи про адміністративне правопорушення не зафіксовано, як і не зафіксовано, що розмір ТЗ з вантажем перевищував нормативно встановлені параметри і для якого супровід автомобілем прикриття є обов`язковим.

В свою чергу, позивач оспорив вчинення ним адміністративного правопорушення, зазначивши про це у відповідному розділі оскаржуваної постанови, тому в судовому порядку просив її скасувати.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови серії ДП18 №570172 від 07.10.2019 року відповідачем було порушено норми матеріального права, винесена постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 77-79, 120, 241-246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 132-1, 247, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №570172, винесену 07 жовтня 2019 року інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Тихоновою Оксаною Миколаївною.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.