Справа № 640/21793/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г. В.

суддів Парінова А. Б., Собківа Я. М.

за участю секретаря Скидан С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України

на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2019 року про забезпечення позову

у справі №640/21793/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВЦЕНТДЕВЕЛОПМЕНТ»,

Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНЗАБУД»

до відповідача Державної архітектурно-будівельної інспекції України

про визнання протиправними та скасування припису

В С Т А Н О В И Л А :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВЦЕНТДЕВЕЛОПМЕНТ» (надалі - ТОВ «КИЇВЦЕНТДЕВЕЛОПМЕНТ», позивач 1) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕНЗАБУД» (надалі - ТОВ «ВЕНЗАБУД», позивач 2) з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (надалі - Відповідач), з урахуванням уточнень до позовної заяви та збільшення позовних вимог просили суд: визнати протиправними дії головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Близнюка Леоніда Леонідовича щодо проведення позапланової перевірки про дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 29.10.2019 року, складений головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Близнюком Леонідом Леонідовичем, за результатами позапланової перевірки на об`єкті: «Будівництво житлового будинку з приміщеннями громадського призначення і підземним паркінгом на вул . Велика Васильківська, 102 (літера «У»)/вул. Антоновича, 83 у Голосіївському районі міста Києва», виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «КИІВЦЕНТРДЕВЕЛОПМЕНТ»;

визнати протиправним та скасувати припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 29.10.2019 року, складений головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Близнюком Леонідом Леонідовичем, за результатами позапланової перевірки на об`єкті: «Будівництво житлового будинку з приміщеннями громадського призначення і підземним паркінгом на вул . Велика Васильківська, 102 (літера «У»)/вул. Антоновича, 83 у Голосіївському районі міста Києва», виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «КИЇВЦЕНТРДЕВЕЛОПМЕНТ»;

визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 29.10.2019 року, складений головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Близнюком Леонідом Леонідовичем, за результатами позапланової перевірки на об`єкті: «Будівництво житлового будинку з приміщеннями громадського призначення і підземним паркінгом на вул . Велика Васильківська, 102 (літера «У»)/вул. Антоновича, 83 у Голосіївському районі міста Києва», виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕНЗАБУД»;

визнати протиправним та скасувати припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 29.10.2019 року, складений головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Близнюком Леонідом Леонідовичем, за результатами позапланової перевірки на об`єкті: «Будівництво житлового будинку з приміщеннями громадського призначення і підземним паркінгом на вул. Велика Васильківська, 102 (літера «У»)/вул. Антоновича, 83 у Голосіївському районі міста Києва», виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕНЗАБУД».

Позивачами 27 листопада 2019 року до суду першої інстанції подано заяву про забезпечення позову, в якій позивачі просили: зупинити дію індивідуального акту - припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 29.10.2019 року, складений головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Близнюком Леонідом Леонідовичем, за результатами позапланової перевірки на об`єкті: «Будівництво житлового будинку з приміщеннями громадського призначення і підземним паркінгом на вул. Велика Васильківська, 102 (літера «У»)/вул. Антоновича, 83 у Голосіївському районі міста Києва», виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «КИЇВЦЕНТРДЕВЕЛОПМЕНТ» до набрання законної сили по суті позову; зупинити дію індивідуального акту - припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 29.10.2019 року, складений головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Близнюком Леонідом Леонідовичем, за результатами позапланової перевірки на об`єкті: «Будівництво житлового будинку з приміщеннями громадського призначення і підземним паркінгом на вул. Велика Васильківська, 102 (літера «У»)/вул. Антоновича, 83 у Голосіївському районі міста Києва», виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕНЗАБУД» до набрання законної сили по суті позову.

В обґрунтування даної заяви зазначено про протиправність оскаржуваного рішення, оскільки на даний час на об`єкті: «Будівництво житлового будинку з приміщеннями громадського призначення і підземним паркінгом на вул. Велика Васильківська, 102 (літера «У»)/вул. Антоновича, 83 у Голосіївському районі міста Києва» проводяться роботи з метою укріплення стін, а отже прийняте рішення не є співмірним та матиме негативні наслідки для позивачів.

Позивачі зазначають, що зупинення вищевказаних робіт може призвести до обрушення конструкцій на об`єкті: «Будівництво житлового будинку з приміщеннями громадського призначення і підземним паркінгом на вул. Велика Васильківська, 102 (літера «У»)/вул. Антоновича, 83 у Голосіївському районі міста Києва».

Крім того, позивачі зазначають, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВЦЕНТДЕВЕЛОПМЕНТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНЗАБУД» про забезпечення позову задоволено. Зупинити дію припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 29.10.2019 року, складений головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Близнюком Леонідом Леонідовичем, за результатами позапланової перевірки на об`єкті: «Будівництво житлового будинку з приміщеннями громадського призначення і підземним паркінгом на вул. Велика Васильківська, 102 (літера «У»)/вул. Антоновича, 83 у Голосіївському районі міста Києва», виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «КИЇВЦЕНТРДЕВЕЛОПМЕНТ» до набрання законної сили по суті позову. Зупинити дію припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 29.10.2019 року, складений головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Близнюком Леонідом Леонідовичем, за результатами позапланової перевірки на об`єкті: «Будівництво житлового будинку з приміщеннями громадського призначення і підземним паркінгом на вул. Велика Васильківська, 102 (літера «У»)/вул. Антоновича, 83 у Голосіївському районі міста Києва», виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕНЗАБУД» до набрання законної сили по суті позову.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання позивачів про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачів до вирішення справі по суті та для відновлення прав та інтересів у справі необхідно буде докласти значних зусиль. Такий висновок обумовлений тим, що рішення відповідача, що є предметом оскарження у даній справі, призводять до зупинення будівництва та будуть мати негативні наслідки для будівництва та будинків, які знаходяться поруч.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції Державної архітектурно-будівельної інспекції України (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2019 року, а у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити у повному обсязі.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та не взято до уваги ту обставину, що позивачами не зазначено на ознаки, які свідчили б про очевидність протиправність рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

В судовому засіданні представник апелянта не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Представник позивачів заперечував проти задоволення апеляційної скарги, в повному обсязі та просили відмовити з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає не підлягає задоволенню, а ухвалу суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1, 2 та 4 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

З огляду на частини 1, 2 та 4 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з частинами першою, четвертою, п`ятою та шостою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Колегія суддів зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рекомендацією №R(89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 25 квітня та 30 вересня 2019 року по справах №826/10936/18, №420/5553/18 відповідно.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Як встановлено в судом першої інстанції та не заперечується сторонами, що на даний час на об`єкті: «Будівництво житлового будинку з приміщеннями громадського призначення і підземним паркінгом на вул. Велика Васильківська, 102 (літера «У»)/вул. Антоновича, 83 у Голосіївському районі міста Києва» безперервно проводяться роботи з влаштування залізобетонних конструкцій (буроін`екційні та мікропалі, стіна в ґрунті), з метою укріплення стіни та не допущення зсувів ґрунтів, що підтверджується документами, які долучено позивачами до матеріалів справи та Висновком Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій».

Так, згідно Звіту про науково-технічну роботу від 30.09.2019 року «Повторне обстеження та оцінка технічного стану будинку №91 по вул. Антоновича , що межує із ділянкою будівництва: «Будівництво житлового будинку з приміщеннями громадського призначення і підземним паркінгом на вул . Велика Васильківська, 102 (літера «У»)/вул. Антоновича, 83 у Голосіївському районі міста Києва»», - конструкції буднику № 91 знаходяться потребують:

- усунення пошкоджень, що виявлені на ділянках стін, перегородок, перекриття, покриття;

- закладення тріщин у цегляній кладці стін;

- відновлення цегляної кладки та лицювального шару стінки гайку входу в під`їзд № 2;

- пошарово з трамбуванням через 10 см засипати піском просідання на ділянці вимощення головного фасаду з влаштуванням асфальтобетонного покриття по шару щебню;

- на період проведення вищевказаних робіт організувати регулярний моніторинг деформацій основи та конструкцій будинку, що включає геодезичні спостереження за осіданням фундаментів по встановленим маркам та за розкриттям тріщин на ділянках стін згідно встановлених маяків.

Тобто ризик обрушення конструкцій на об`єкті: «Будівництво житлового будинку з приміщеннями громадського призначення і підземним паркінгом на вул . Велика Васильківська, 102 (літера «У»)/вул. Антоновича, 83 у Голосіївському районі міста Києва» - потягне за собою ризик ще й обрушення житлового будинку №91 , який межує із об`єктом будівництва та знаходиться в незадовільному технічному стані. Результатом стануть невиправні наслідки у вигляді спричинення шкоди життю, здоров`ю та майну людей що проживають у зазначеному житловому будинку.

Разом з тим, в акті перевірки не зазначено про невідповідність робіт, які проводяться на будівництві, проте зазначено про такі порушення, як відсутність у працівників будівельних касок, будівельних сигнальних жилетів, не очищення походу від сміття, що в свою чергу не може свідчить про підстави для зупинення будівельних робіт вказаних в приписі.

Колегія суддів звертає увагу, що апелянт в апеляційній скарзі не заперечує того, що позивачем проводяться будівельні роботи щодо укріплення стін та недопущення зсуву ґрунтів.

Також, судом першої інстанції зазначено, що підтвердженням відповідності проекту будівництва вимогам будівельних норм, стандартів і правил - є Дозвіл на виконання будівельних робіт від 15 лютого 2019 року № ІУ 73, який виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України.

Суд першої інстанції під час прийняття спірної ухвали, виходив з того, що виконання даного припису до набрання законної сили судовим рішенням за результатом розгляду позову про визнання протиправним та скасування спірного припису, може призвести до необґрунтованого зупинення робіт на об`єкті «Будівництво житлового будинку з приміщеннями громадського призначення і підземним паркінгом; м. Київ, Голосіївський район, вул. Велика Васильківська (вул. Антоновича, 83) 102», що в подальшому призведе до негативних наслідків, для будівель, які знаходяться поруч.

Проаналізувавши зміст апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що посилання апелянта на загальні норми права не обґрунтовуючи правомірності прийняття ДАБІ приписів, не може бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову.

З наведеного вбачається, що зупиняючи будівельні роботи, відповідачем не було надано належної оцінки тим обставинам, що позивачами проводяться будівельні роботи по укріпленню стін та не допущення зсувів ґрунтів, а зупинення даних робіт може призвести до порушення прав позивачів, а також власників майнових прав на будинки, які знаходяться поруч.

Положеннями статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційних скаргах доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 235, 242-244, 250, 254, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2019 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у порядку ст. ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови буде виготовлено протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення.

Головуючий суддя: Г. В. Земляна

Судді: А. Б. Парінов

Я. М. Собків

Повний текст постанови складено 28 квітня 2020 року.