Справа № 757/55894/19-а
Суддя: Матійчук Г. О.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді Матійчук Г.О.

при секретарі Хабеці О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта 4 батальйону 3 роти патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Твердохліба Івана Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 12.10.2019 року він керуючи автомобілем Volksvagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_1 виїхав з двору будинку в бік моста ім. Патона. Зазначив, що виїзд з двору будинку здійснюється через смугу руху призначену для руху маршрутного транспорту. Виїхавши з двору він увімкнув світловий сигнал повороту ліворуч та почав виконувати маневр, втім завершити його не стиг в зв`язку з появою автомобіля патрульної поліції на даху якого був увімкнутий проблисковий сигнал червоного кольору, даючи йому зрозуміти, що треба зупинитись. Після зупинки відносно нього інспектором лейтенантом 4 батальйону 3 роти патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Твердохлібом І.О. було винесено постанову серії ЕАк №1614103 від 12.10.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП. При цьому жодних доказів фото- чи відео фіксації порушення інспектором не надано. Вважає постанову інспектора поліції такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для розгляду справи.

Ухвалою суду від 23.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами на підставі ч. 6 ст. 12 КАС України, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову до суду.

Відповідач відзив на позовну заяву та докази в передбачений законом строк до суду не подав.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявності доказів, що містяться в матеріалах справи та дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАк №1614103 від 12.10.2019 року, винесеної інспектором лейтенантом патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві Твердохлібом І.О., водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Згідно із зазначеною постановою 12.10.2019 року об 10-07 год. водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Сергія Струтинського в м. Києві здійснював рух по смузі руху призначеної для маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.17.1. ПДР України, при цьому будь-яких матеріальних доказів (фото- та/або відео фіксації) порушення до постанови не додано.

Диспозиція ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України вказує, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З вказаної норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується. Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, стаття 77 КАС України зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2019, прийнятої за результатами розгляду справи № 357/10134/17, вказав на обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятої ним постанови, підтвердження встановлених обставин справи належними і допустимими доказами.

Однак, в матеріалах справи відсутній відеозапис (та/або фото фіксація), як то з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції або відповідного реєстратора, яким обладнаний службовий автомобіль патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем пункту 17.1. Правил дорожнього руху, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Інших доказів, які б належним чином підтверджували вину позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме його рух по смузі призначеної для руху маршрутних транспортних засобів, відповідачем не надано, відтак у суду відсутні правові підстави вважати, що висновки відображені в оскаржуваній постанові відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП до компетенції працівників Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 122 КУпАП, розгляд яких відповідно до ст. 258 КУпАП, здійснюється поліцейським за місцем вчинення правопорушення шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до частини другої та третьої ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За вимогами п. 2 Розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, в тому числі, передбаченої частинами першою, другою і третьою статті 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не доведена належними і допустимими доказами щодо обставин правопорушення.

Оскільки у справі немає доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, то склад цього правопорушення відсутній.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 30.05.2018р. у справі № 337/3389/16-а, від 24.01.2019р. у справі №428/2769/17, від 02.12.2019р. у справі № 766/16904/16-а.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАк №1614103 від 12.10.2019 року складена з порушенням вимог ст.ст. 258, 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 247, 251, 258, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5-10, п. 1 ч. 1 ст. 20, ст. 73-77, 241-246, 285, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРШІИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта 4 батальйону 3 роти патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Твердохліба Івана Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора лейтенанта 4 батальйону 3 роти патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Твердохліба Івана Олександровича про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня отримання її копії до Шостого апеляційного адміністративного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності КАС України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.О.Матійчук