Справа № 320/2134/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

27 квітня 2020 року м. Київ № 320/2134/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Скочок Т.О., ознайомившись з текстом ухвали Київського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 №320/2134/20 та позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаврилів Андрія Володимировича
про визнання протиправними дій, скасування постанов
В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаврилів Андрія Володимировича , в якому просила суд:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаврилів Андрія Володимировича щодо винесення постанови від 24.01.2020 ВП №50669318 про стягнення виконавчого збору у розмірі 3 747 735, 54 грн., винесеної відповідно до постанови від 27.07.2016 про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого документу - виконавчого листа-дубліката №2608/431/11 від 19.02.2016, виданого Святошинським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитними договорами від 22.02.2007 та 27.07.2007 у розмірі 3 747 355 грн., але в межах вартості майна, одержаного у спадщину;

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаврилів Андрія Володимировича щодо винесення постанови ВП №61067578 про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2020 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору 374 735,54 грн., винесену на підставі постанови про стягнення виконавчого збору ВП №50669318;

- скасувати постанову від 24.01.2020 про стягнення виконавчого збору у розмірі 374 735,54 грн. з ОСОБА_1 на користь держави;

- скасувати постанову від 29.01.2020 ВП №61067578 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору 374 735,54 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 №320/2134/20, що надійшла на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва разом із супровідним листом від 06.04.2020 №01-19/2789/20, матеріали цієї позовної заяви буди передані за територіальною підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду міста Києва Скочок Т.О.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що матеріали позовної заяви підлягають прийняттю до провадження.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження за даним позовом суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів визначені у ст. 160 і 161 цього Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 КАС України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Тобто, реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (дана правова позиція суду відповідає практиці Верховного Суду, зокрема, в постановах від 13.03.2018 у справі №914/2772/16 та від 21.03.2018 у справі №914/2771/16).

Згідно з ч. 1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом ч. 1 ст. 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Частиною четвертою статті 59 КАС України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

При цьому, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41 затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції і водночас надано дозвіл адвокатам України в строк до 01.01.2022 використовувати Типову форму ордера, виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону відповідно до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36.

При цьому, пп. 12.4 п. 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41, встановлено, що ордер повинен містити реквізити щодо назви органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Аналогічне було зазначене у пп. 15.4 п. 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів (далі - «Положення»), затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36, що втратило чинність окрім в частині визначення типової форми ордера.

У свою чергу типова форма ордера на надання правової допомоги, наведена у додатку 1 до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36, яка діє станом на даний час, також містить реквізит «назва органу, у якому надається правова допомога».

Отже, чинним законодавством закріплено вимогу щодо зазначення конкретної назви органу, зокрема суду, що повинна бути окремо зазначена в ордері на надання правової допомоги, а саме в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Правова позиція аналогічного змісту відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 №9901/847/18, а також в ухвалах Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №826/9802/17, від 18.09.2019 у справі №826/19448/16, від 23.09.2019 у справі №9901/504/19, від 20.12.2019 у справі №280/2426/19, постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №309/37/19, від 11.12.2019 у справі №345/2054/18.

Судом встановлено, що позовна заява від імені ОСОБА_1 подана і підписана адвокатом Слободенюк Г.М., яка визначає себе як представник позивача. На підтвердження своїх повноважень як представника позивача Слободенюк Г.М. додала до позовної заяви наступні копії документів: копію ордеру про надання правової допомоги серії КВ №479258 від 05.02.2020, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію договору про надання правової допомоги від 05.02.2020 - що засвідчені нею особисто.

Зокрема, зі змісту ордеру серії КВ №479258 від 05.02.2020 та договору вбачається, що адвокат надає правову допомогу ОСОБА_1 в «судах загальної юрисдикції».

Беручи до уваги вищенаведене та правові позиції Верховного Суду, які в силу припису ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковими при застосуванні норм Положення про ордер на надання правової допомоги до спірних правовідносин, що адвокат Слободенюк Г.М., яка представляє інтереси позивача, не надала належного ордера на підтвердження своїх повноважень, а саме: всупереч вимогам законодавства разом з позовом подано ордер, у якому не зазначено конкретної назви органу (суду), в якому надається правова допомога.

В силу припису норми п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

При цьому, суд звертає увагу на те, що в силу положень ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. 30, п. 3 ч. 4 ст. 169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Прийняти матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаврилів Андрія Володимировича про визнання протиправними дій, скасування постанов.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 повернути позивачу.

3. Ухвалу про повернення позовної заяви невідкладно надіслати позивачу.

4. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

5. Повернути позивачу позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок