Справа № 440/1414/20
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1414/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/1414/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ у Полтавській області) , в якому просить визнати протиправною відмову відповідача у зарахуванні їй до спеціального стажу для призначення грошової допомоги час перебування на посаді завідувача відділенням Лохвицького технологічного технікуму Полтавської державної аграрної академії та зобов`язати відповідача зарахувати до її спеціального стажу весь період перебування на вказаній посаді починаючи з 01.09.2008.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що відповідач всупереч вимог пункту 71 розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" листом від 11.12.2019 №25/М-03.13 протиправно відмовив у виплаті грошової допомоги при призначенні пенсії за віком, мотивуючи таку відмову відсутністю необхідного стажу на посадах, передбачених Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (постанова Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909), який дає право на таку допомогу.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

02.04.2020 до суду від ГУ ПФУ у Полтавській області надійшов відзив на позов, в якому відповідач наполягає на правомірності своєї відмови. Вказує, що відповідно до поданих позивачем до Управління документів стаж роботи, що дає право на отримання пенсії за вислугу років, як працівнику освіти становить лише 23 років 05 місяців 12 днів, при необхідних 30 роках (а.с. 49-50).

Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в межах строку, встановленого статтею 263 цього ж Кодексу.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Суд, згідно з відомостями трудової книжки від 26.07.1978 серії НОМЕР_1 (а.с. 56-57) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) встановив, що у періоди:

- з 09.03.1978 по 26.07.1978 проходила виробничу практику в Київському лікеро-горілчаному заводі на посаду машиніста розливо-закорковувальних машин, 20.07.1978 присвоєно кваліфікацію машиніста розливо-закорковувальних машин 3 розряду;

- з 01.09.1975 по 01.03.1979 навчалася у Лохвицькому технікумі харчової промисловості;

- з 05.04.1979 по 15.08.1979 працювала лаборантом на дріжджовому заводі виробничого об`єднання "Молдхлебпром";

- з 01.09.1979 по 01.07.1985 навчалася в Київському технологічному інституті харчової промисловості;

- з 20.08.1985 по 01.09.2008 працювала викладачем спецдисциплін Лохвицького технікуму харчової промисловості (з 10.09.1997 переведена в Лохвицьку філію ПТМП на посаду викладача спецдисциплін; 01.05.1998 технікум перейменований на технікум харчових технологій; 16.06.2004 підтверджено кваліфікаційну категорію "спеціаліст першої категорії"; 01.07.2004 Лохвицьку філію ПТХТ реорганізовано в Лохвицький технологічний технікум Полтавської державної аграрної академії; 17.06.2008 встановлена кваліфікаційна категорія "спеціаліст вищої категорії");

- з 01.09.2008 переведена на посаду заввідділенням спец. "Зберігання і переробка зерна". 25.04.2013 підтверджена кваліфікаційна категорія "спеціаліст вищої категорії". 05.04.2017 Лохвицький технологічний технікум ПДАА перейменовано на Лохвицький механіко-технологічний коледж ПДАА. 05.04.2017 переведена з посади завідувача механічним відділенням Лохвицького технологічного технікуму ПДАА на посаду завідувача механічним відділенням Лохвицького механіко-технологічного коледжу ПДАА. 25.04.2018 підтверджена кваліфікаційна категорія "спеціаліст вищої категорії".

З 2008 року, крім перебування на посаді завідувача відділення, позивач мала щорічне педагогічне навантаження: 2008-2009 рр. - 488 год., 2009-2010 рр. - 477 год., 2010-2011 рр. - 480 год., 2011-2012 рр. - 479 год., 2012-2013 рр. - 420 год., 2013-2014 рр. 480 год.; 2014-2015 рр. - 480 год., 2015-2016 рр. - 480 год., 2016-2017 рр. - 474 год., 2017-2018 рр. - 474 год., 2018-2019 рр. - 401 год, що підтверджується витягами з наказів Лохвицького механіко-технологічного коледжу ПДАА від 29.08.2008 №37-в, від 30.08.2008 №42-в, від 01.09.2009 №39-в, від 31.08.2009 №43-в, від 31.08.2010 №46-в, від 30.08.2011 №53-в, від 30.08.2011 №50-в, від 30.08.2012 №51-в, від 31.08.2012 №52-в, від 30.08.2012 №50-в, від 30.08.2013 №51-в, від 29.08.2014 №44-к, від 03.09.2014 №46-к, від 31.08.2015 №25-к, від 01.09.2015 №29-к, від 31.08.2016 №41-к, від 30.08.2016 №43-к, від 31.08.2016 №42-к, від 30.08.2017 №42-к, від 30.08.2017 №43-к, від 31.08.2018 №41/01-05 (а.с. 16-36).

Позивач вказує, що на посаді завідувача механічним відділенням працює до цього часу.

31.07.2019 ОСОБА_1 звернулася до Лохвицького об`єднаного управління ПФУ із заявою про призначенням пенсії за віком (а.с. 52), на підставі якої позивачу з цієї ж дати призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується протоколом призначення від 02.08.2019 №42 (а.с. 53).

04.12.2019 ОСОБА_1 звернулася до начальника Лохвицького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) із заявою, в якій просила надати роз`яснення щодо невиплати одноразової грошової допомоги за вислугу років згідно з постановою КМУ №909 від 04.11.1993 за п. 55 п.п. "е-ж" (а.с. 58).

Листом від 11.12.2019 №25/М-03.13 Відділ з питань перерахунків пенсій №10 Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Полтавській області повідомив позивача про те, що за даними трудової книжки ОСОБА_1 переведена на посаду завідувача відділенням Лохвицького технологічного технікуму ПДАА. Посада завідувача відділенням Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 не передбачена. У зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 відсутній необхідний страховий стаж 30 років на таких посадах, що визначає право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 71 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на виплату грошової допомоги відсутнє (а.с. 59).

Не погодившись із правомірністю підстав відмови, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Як видно з оскаржуваної відмови, позивачу відмовлено у виплаті грошової допомоги у зв`язку з не зарахуванням періоду її роботи на посаді завідувача механічним відділенням Лохвицького технологічного технікуму Полтавської державної аграрної академії з 01.09.2008.

Статтею 62 Закону "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (із змінами і доповненнями) (надалі - Закон №1788-ХІІ) визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно зі статтею 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV страховий стаж - це період протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі, не менший, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до пункту "е" ч. 1 ст. 55 Закону №1788-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 71 розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» частини 1 статті 55 Закону № 1788-ХІІ, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення; виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України; порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 71 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (надалі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (надалі - Перелік №909).

Пунктом же 5 Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону 1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону № 1788-ХІІ, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Таким чином, з аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок про те, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Як свідчать записи трудової книжки ОСОБА_1 у період з 01.09.2008 працювала на посаді завідувача відділенням спец. "Зберігання і переробка зерна" (на даний час механічним відділенням) Лохвицького технологічного (механіко-технологічного) технікуму Полтавської державної аграрної академії.

Переліком №909 визначені посади у вищих навчальних закладах I - II рівнів акредитації, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, зокрема, на посадах директорів, їх заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Відповідно до статті 28 Закону України "Про вищу освіту" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) в Україні діють заклади вищої освіти таких типів: 1) університет, 2) академія, інститут, 3) коледж.

Коледж - заклад вищої освіти або структурний підрозділ університету, академії чи інституту, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям ступеня бакалавра та/або молодшого бакалавра, проводить прикладні наукові дослідження та/або творчу мистецьку діяльність. Коледж також має право відповідно до ліцензії (ліцензій) забезпечувати здобуття профільної середньої, професійної (професійно-технічної) та/або фахової передвищої освіти.

Частиною другою статті 53 Закону України "Про вищу освіту" визначено, що педагогічні працівники - це особи, які за основним місцем роботи у вищих навчальних закладах провадять навчальну, методичну та організаційну діяльність.

Згідно з частиною третьою статті 55 Закону України "Про вищу освіту" повний перелік посад науково-педагогічних і педагогічних працівників вищих навчальних закладів установлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, у Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963, посада завідувача відділенням навчального закладу віднесена до педагогічних.

Виплата грошової допомоги здійснюється, зокрема за умови, що особа працювала на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, за наявності відповідного страхового стажу на таких посадах.

Таким чином, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963 посада завідувача відділенням навчального закладу (Лохвицький механіко-технологічний технікум) Полтавської державної аграрної академії), яку позивач обіймає з 01.09.2008 по теперішній час, є педагогічною.

З наявних у справі доказів суд встановив, що крім обов`язків завідувача відділенням позивач викладає ще й дисципліну "елеваторна промисловість", і періодично проходить атестацію педагогічних працівників.

Так, відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 , 25.04.2013 та 25.04.2018 їй підтверджено кваліфікаційну категорію "спеціаліст вищої категорії" як педагогічного працівника (а.с. 13).

Отже, період роботи позивача на посаді завідувача відділенням навчального закладу підлягає зарахуванню до його стажу роботи.

Аналогічна позиція викладена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у справі №308/5434/17 (номер в ЄДРСР 74173395).

Оскільки на день призначення пенсії за віком позивач досягла пенсійного віку і до цього будь-яких пенсій не отримувала, має страховий стаж (стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років) понад 30 років, то при призначенні пенсії за віком вона має право на отримання грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Такий висновок спростовує доводи відповідача про те, що позивач мав страховий стаж на посадах педагогічних працівників лише 23 роки 0 місяців 12 днів, що не надає право на отримання грошової допомоги.

У зв`язку з цим слід зазначити, що з наявних в матеріалах справи доказів суд встановив факт наявності у позивача достатнього страхового стажу в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", необхідного для призначення грошової допомоги за пунктом 71 XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На підставі встановлених обставин та відповідних їм правовідносин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову.

За викладених обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати відмову, викладену в листі від 11.12.2019 №25/М-03.13 Відділу з питань перерахунків пенсій №10 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) зарахувати до стажу ОСОБА_1 , який надає право на призначення пенсії за вислугу років, період роботи на посаді завідувача відділенням Лохвицького механіко-технологічного технікуму Полтавської державної аграрної академії з 01.09.2008 по 31.07.2019 для призначення грошової допомоги.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень та пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун