Справа № 759/289/20
Суддя: Шум Л. М.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-а/759/92/20
ун. № 759/289/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Житомирській області 1 батальйону 3 роти старшого сержанта поліції Бєлякова Романа Геннадійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

У С Т А Н О В И В :

Позивач у січні 2020 р. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 01.01.2020 відповідачем було винесено постанову у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАк №1926120 якою накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення, передбачене ч. 1ст. 126 КУпАП. Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що зупинку його автомобіля проведено незаконно, без надання доказів порушення правил дорожнього руху, причетності до вчинення ДТП. Відповідачем порушено право на реалізацію професійної правничої допомоги. Постанова складена з порушенням вимог діючого законодавства. Враховуючи викладене, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАк №1926120 від 01.01.2020.

Ухвалою суду від 23.01.2020 відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 19-20).

24.02.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву, проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на те, що оскаржена постанова відповідає вимогам КУпАП, винесена в межах повноважень. Обставини, викладені в позові не відповідають дійсності, відсутні підстави для скасування постанови.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 01.01.2020 інспектором Управління патрульної поліції в Житомирській області 1 батальйону 3 роти старшого сержанта поліції Бєляковим Р.Г. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАк №11926120 (а.с. 11).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 01.01.2020 о 10.20 МО6 800м водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 , який мав ознаки причетності автомобіля до ДТП, а також водій не пред`явив поліс страхування цивільно-правової відповідальності або зелену карту, чим порушив п. 2.4 а ПДР та допустив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення в розмірі штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до п. 2.4 а ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

В силу п. 2.1 г ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, в тому числі, чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Вказане положення кореспондується з положенням ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Вказана позиція міститься у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.09.2019 року, справа N 127/19283/17.

Згідно ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Як вбачається зі змісту постанови, причина зупинки транспортного засобу - наявність ознак причетності автомобіля до ДТП.

Відповідно до статті 52 Закону України "Про дорожній рух" контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

З дослідженого відеозапису з місця вчинення адміністративного правопорушення, який подано як позивачем, так і відповідачем, зафіксована розмова позивача з працівниками патрульної поліції, з якої чітко вбачається, що останній ігноруючи вимогу працівника поліції пред`явити документи, зазначив про їх незаконність. В даному випадку, ОСОБА_1 зауважив, що надасть документи лише на законну вимогу після пред`явлення йому доказів вчинення ним порушення правил дорожнього руху, що стали підставою для зупинки його транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

А також, п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач на законну вимогу працівника патрульної поліції не пред`явив для перевірки поліс страхування цивільно-правової відповідальності, що також підтверджується досліджуваним відеозаписом наданим позивачем, чим порушив п. 2.4 а Правил Дорожнього руху у зв`язку з чим, суд приходить до висновку щодо правомірності винесеної інспектором постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАк №11926120.

Водночас, на думку позивача, він мав право не пред`являти посвідчення водія на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе факту вчинення адміністративного правопорушення.

Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення правопорушення за яке передбачена відповідальність за частиною першою статті 126 КУпАП, спростовуються матеріалами справи.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови від 01.01.2020 у справі про адміністративне правопорушення не встановлено.

Відповідно, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення (непред`явлення на вимогу поліцейського для перевірки посвідчення водія) мали місце, а тому суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для скасування постанови серії ЕАК №11926120 від 01.01.2020 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Житомирській області 1 батальйону 3 роти старшого сержанта поліції Бєлякова Романа Геннадійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- відмовити.

Рішення може бути оскаржена шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя : Л.М. Шум