Справа № 675/631/20
Суддя: Пашкевич Р. В.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/631/20
Провадження № 2-а/675/42/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2020 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Пашкевича Р. В.,

за участі: секретаря судового засідання Гедзенюк В. В.,

представника позивача Кедруна Л. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав Хмельницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Хмельницькій області в особі Шпіня Дмитра Васильовича , інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Ізяславського ВП Славутського ВП, про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Шпіня Д.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов обґрунтовано тим, що 05.03.2020 інспектором Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Шпінь Д. В. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2200670 (далі - Постанова серії ЕАК № 2200670 від 05.03.2020), у якій зазначено, що 05.03.2020 водій керував авто, на якому не працював задній правий покажчик повороту, чим порушив п. 31.4.3 ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Внаслідок чого, Постановою серії ЕАК №2200870 від 05.03.2020 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Вважаючи притягнення його до адміністративної відповідальності незаконним, позивач просить суд визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що 05.03.2020 перевірив належність роботи зовнішнього освітлення власного транспортного засобу марки «ЗАЗ 110206», д.н.з. НОМЕР_1 , у тому числі світлових покажчиків повороту, які були справними, та виїхав у місто по особистим справам. Однак біля 13 год. був зупинений працівниками поліції, які вказали, що в його автомобілі не працював задній правий покажчик повороту, та відповідно притягнули до адміністративної відповідальності. Також вказав, що цього ж дня він усунув дану несправність.

Представник позивача Кедрун Л. С. в судовому засіданні підтримав позиції свого довірителя та звертає увагу суду про відсутність складу адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, тому, що диспозицією вказаної статті не передбачено відповідальності за вчинення порушення, які інкримінуються для позивача. Також просить визнати недопустимим доказ - відеодиск, долучений відповідачем до матеріалів справи, оскільки він не вказаний у постанові про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Відповідач Шпінь Д . В . в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, надавши при цьому відзив та відеодиск на підтвердження порушення ОСОБА_1 ПДР вказаного в оспорюваній постанові. Вважає свої дій по складанню адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 правомірними, та наявністю в останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, тому просить відмовити у задоволенні позову. На останнє судове засідання не з`явився, хоча про час та день розгляду справи повідомлений належним чином.

З`ясувавши позицію учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши всі докази у сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, тощо.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ЕАК № 2200670 від 05.03.2020, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 05.03.2020 близько о 12:26 год. керував транспортним засобом «ЗАЗ 110206», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул.Незалежності м. Ізяслав, на якому не працював задній правий покажчик повороту, чим порушив п. 31.4.3 ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП

При цьому згідно показів позивача, останній вказав, що перед початком руху він детально перевірив належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі світлових покажчиків повороту, які були справними, як того вимагає п. 2.3.а Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

Відповідно до п. 2.3.а ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Відповідачем в свою чергу, покази позивача не спростовано.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали і обставини справи, вважає, що фактичні обставини події свідчать про відсутність з боку водія ОСОБА_1 порушення п. 31.4.3 ПДР, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки він перед виїздом перевірив технічно справний стан і комплектність свого транспортного засобу.

Окрім того, навіть маючи несправний покажчик повороту (який став таким в ході руху транспортного засобу, про що водій авто не мав змоги знати), водій ОСОБА_1 не створював своїми діями загрози безпеці дорожнього руху. Відсутність або несправність світлових покажчиків повороту не тягне за собою заборону подальшого руху транспортних засобів, передбаченої п. 31.6 ПДР. Більш того, відповідно до п. 9.3 ПДР, у разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту, передбачається подання попереджувальних сигналів альтернативним шляхом.

Також слід зазначити, що несправність світлових покажчиків повороту, взагалі не зазначена у переліку технічних несправностей і невідповідностей вимогам (зовнішні світлові прилади), визначених у п. 31.4.3 ПДР, як підстав для заборони експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до п. 31.4.3 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам (зовнішні світлові прилади): а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Пунктом 31.5 ПДР передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Тобто ч. 1 ст. 121 КУпАП відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів передбачене лише під час керування у темну пору доби.

Згідно постанови про накладання адміністративного стягнення вбачається, що позивача було зупинено об 12:26 год., тобто в денний час.

Отже, в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а відтак провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що відповідач, приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, в даному випадку в порушення вимог ст.ст. 7, 245, 251-252, 268, 280 КУпАП, не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; крім того невірно оцінив наявні фактичні обставини події та прийняв незаконне і необґрунтоване рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Викладене також підтверджується відсутністю належних доказів, які б спростовували обставини, наведені позивачем, у зв`язку з чим постанова в справі про адміністративне правопорушення є безпідставною та необґрунтованою.

Суд виключає можливість прийняття як доказ відеодиск, доданий відповідачем до відзиву, оскільки в оскаржуваній постанові не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис, а також його (відеозапис/ДВД-диск) не зазначено у п. 9 «До постанови додається» Постанови серії ЕАК №2200670 від 05.03.2020.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС, у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Відтак, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність скасування Постанови серії ЕАК № 2200670 від 05.03.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

При цьому, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є, закріплена у ст. 62 Конституції України, презумпція невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд, ґрунтуючись на встановлених фактичних даних та на підставі ст. 8 КАС України, згідно з якою, усі учасники адміністративного процесу є рівними, та ст. 9 КАС України, згідно з якою, розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні їх переконливості, вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 121, 245, 247, 251-252, 258, 268, 280, 288, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 6, 8-11, 72-77, 159, 162, 229, 241-246, 251, 269, 271-272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області Шпіня Дмитра Васильовича серії ЕАК №2200670 від 05 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді накладення штрафу в сумі 340 (триста сорок) грн., та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Роз`яснити сторонам, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Р. В. Пашкевич