Справа № 214/3820/19(2-а/214/32/20)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 214/3820/19(2-а/214/32/20)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2020 року (головуючий суддя Попов В.В.)

у справі № 214/3820/19

за позовом ОСОБА_1

до заступника начальника - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці Державної фіскальної служби - Волокітіна Євгена Петровича

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0219/80700/19 від 14.05.2019,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до заступника начальника - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці Державної фіскальної служби - Волокітіна Євгена Петровича, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0219/80700/19 від 14.05.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача протиправно притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн., оскільки порушення строків доставки транспортних засобів законодавцем не віднесено до триваючих правопорушень. Про факт порушення позивачем вимог ст. 95 МК України митному органу було відомо ще у 2013 році. Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України у 2013 році накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил було можливим не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення. В даному випадку строк для накладення на позивача адміністративного стягнення за минув 14.01.2014.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2020 в задоволенні позову відмовлено.

Суд виходив з того, що використання транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території, протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, у зв`язку з чим адміністративне стягнення за порушення митних правил накладене відповідачем в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично мотивована доводами, викладеними в позовній заяві. Позивач вважає, що судом не в повному обсязі досліджено всі обставини справи, що призвело до невірного вирішення спору по суті.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 23.06.2013 на територію України, в митному режимі «транзит», позивачем ввезено автомобіль марки «BMW 318i», реєстраційним номер НОМЕР_1 . Відповідно до вимог ст.ст.93,102 МК України позивач повинен був вивезти вказаний транспортний засіб з митної території України у строк до 03.07.2013, втім у вказаний строк означений автомобіль за межі митної території України не вивезений, що позивачем не заперечується.

Перевищення строку транзитного перевезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, виявлене митним органом 25.01.2019 під час проведення митних процедур, коли цього ж дня, приблизно о 21 год. 07 хв., до зони митного контролю пункту пропуску «Гоптівка» митного поста «Щербаківка» Харківської митниці ДФС у напрямку руху з України до РФ заїхав ввезений позивачем автомобіль марки «BMW 318i», реєстраційним номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з чим складено протокол про порушення позивачем митних правил №0219/80700/19 за ч. 3 ст. 470 МК України.

За результатами розгляду справи по порушення митних правил відповідачем - заступником начальника - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці Державної фіскальної служби - Волокітіним Є.П. винесено постанову в справі про порушення митних правил №0219/80700/19 від 14.05.2019, відповідно до якої позивача визнано винним у вчинені порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, і накладено адміністративне стягнення в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що згідно даних Автоматизованої системи митного оформлення (АСМО) «Інспектор» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), що функціонують у ДФС України, 23.06.2013 на територію України, в митному режимі «транзит», позивачем було ввезено автомобіль марки «BMW 318i», реєстраційним номер НОМЕР_1 . Відповідно до вимог ст.ст.93,102 МК України позивач повинен був вивезти вказаний транспортний засіб з митної території України у строк до 03.07.2013, чого зроблено не було.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про правомірність оскаржуваної постанови.

Статтею 90 Митного кодексу України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзит, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст.95 Митного кодексу України, встановлено такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно ч.3 ст.470 Митного кодексу України, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України в редакції на час ввезення позивачем автомобіля на митну територію України 23.06.2013, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст.522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, аналіз наведеної правової норми свідчить про те, що перелік триваючих правопорушень, визначений у ст.467 МК України, не є вичерпним.

Митний кодекс України не містить визначення поняття триваючого правопорушення.

Також відсутнє точне визначення поняття «триваюче правопорушення», не розкрито його зміст і в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема, в межах справи №686/14053/16-а (постанова від 28.02.2019) досліджувалось питання щодо визначення триваючим адміністративним правопорушенням - порушення автомобілем на іноземній реєстрації режиму транзиту, а також строки накладення стягнення за вказане правопорушення.

У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правовим висновком Верховного Суду триваючими визначаються правопорушення, які, почались з якоїсь протиправної дії або бездіяльності та здійснюються в подальшому безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний, або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Отже, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують Закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Таким чином, використання транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.

Оскільки в спірному випадку позивач ввіз транспортний засіб на митну територію України в митному режимі «транзит» 23.06.2013, кінцевим терміном його вивезення за межі митної території України є 03.07.2013, однак позивачем такий обов`язок виконаний не був.

Митним органом таке правопорушення виявлене 25.01.2019, про що свідчить протокол про порушення митних правил №0219/80700/19. Постанова про порушення митних правил №0219/80700/19 винесена відповідачем 14.05.2019, тобто в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України, а саме: не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

При цьому, станом на момент виявлення правопорушення, обов`язок позивача щодо вивезення транспортного засобу за межі території України протягом 10 діб, встановлений п.1 ч.1 ст. 95 МК України, виконаний не був, що також не спростовано самим позивачем.

Діяння (бездіяльність) позивача щодо невивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого Митним Кодексом України обов`язку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

Твердження позивача, що обов`язок щодо зворотного вивезення транспортного засобу впродовж 10 діб завершується зі спливом строків, визначених ст. 95 МК України, оскільки такий обов`язок вважається виконаним саме з моменту його реалізації зобов`язаною особою, а не із закінченням законодавчо встановленого строку його виконання.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2020 року у справі № 214/3820/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарженню не підлягає (ст..272, ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко