Справа № № 812/723/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року справа №812/723/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника відповідача Комарової Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на окрему ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року (повне судове рішення складено 20 січня 2020 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 812/723/17 (суддя в І інстанції Борзаниця С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування,

УСТАНОВИВ:

08.01.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила суд:

- визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність, вчинені суб`єктом владних повноважень на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 у справі № 812/723/17;

- винести окрему ухвалу в порядку статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якою зобов`язати Головне управління ДПС у Луганській області (далі Управління, податковий орган) по справі № 812/723/17 виконати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 шляхом внесення зміни в інтегровану карточку платника податків та встановити строк для надання відповіді стосовно виконання.

В обґрунтування заяви зазначено, що у вересні 2019 року заявником було подано до суду заяву про роз`яснення судового рішення у справі № 812/723/17. 25.10.2019 на адресу проживання заявника надійшла ухвала Луганського окружного адміністративного суду від 23.09.2019, зі змісту якої стало відомо, що представником відповідача було надіслано на адресу суду відзив на заяву про роз`яснення рішення, де представник податкового органу прямо підміняє заявлені нею вимоги з трактуванням на свою користь, а саме: заявляє, що позивач «фактично» просить суд надати роз`яснення відповідачу стосовно способу виконання рішення суду від 28.11.2017 по справі № 812/723/17. У заяві зазначено, що заявник скористалася своїм правом звернення до суду стосовно підтвердження або спростування того, що внесення змін в інтегровану карточку платника податків є стадією виконання рішення суду від 28.11.2017 по справі № 812/723/17 та відповідає меті судового захисту порушеного права та є його складовою. Саме з отриманої ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 23.09.2019, заявнику стало відомо про протиправні рішення, дії та бездіяльність, які вчинені суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2017.

Окремою ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо невиконання рішення суду в адміністративній справі № 812/723/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління про визнання протиправною та скасування вимоги по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність податкового органу щодо не відображення в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 показників в частині зменшення стосовно сплати єдиного внеску з урахуванням часткового скасування судом вимоги № Ф-2023-17 від 15.08.2017 (далі вимога про сплату боргу) у справі № 812/723/17.

Зобов`язано відповідача виконати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 по справі № 812/723/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу шляхом внесення змін в інтегровану картку платника податків - ОСОБА_1 та встановити строк для надання відповіді стосовно виконання.

Також зобов`язано про вжиті заходи повідомити Луганський окружний адміністративний суд не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Управління подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу місцевого суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що місцевий суд помилково дійшов висновку, що внесення змін в інтегровану картку платника податків є завершальною стадією виконання рішення суду про скасування вимоги про сплату боргу, що призвело до неправомірної окремої ухвали відносно відповідача.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Інші особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 у справі № 812/723/17 позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління про визнання протиправною та скасування вимоги по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу в частині зобов`язання позивача сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску та штрафу за період з ІІ кварталу 2014 року по 31 липня 2017 року в сумі 15 007,37 грн. (а.с.128-131).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 апеляційну скаргу податкового органу на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 у справі № 812/723/17 залишено без задоволення, а рішення місцевого суду - залишено без змін (а.с.166-168).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 у справі № 812/723/17 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо невиконання рішення суду в адміністративній справі № 812/723/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу - повернуто заявнику, яку заявник отримала 18.12.2019 (а.с.188-189).

Місцевий суд, задовольняючи заяву позивача про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, дійшов висновку, що з 27.03.2018 - дати набрання чинності постанови Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 у справі № 812/723/17, якою частково визнана протиправною та скасована вимога про сплату боргу за період з ІІ кварталу 2014 року по 31 липня 2017 року в сумі 15007,37 грн., у податкового органу в силу приписів пунктів 4 та 5 Розділу V Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 за № та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881 (далі - Порядок № 422), виникли обов`язки стосовно коригування показників ІКП відносно ОСОБА_1 по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Крім того, суд зазначив, що внесення змін в інтегровану картку платника податків є стадією виконання рішення суду від 28.11.2017 у справі № 812/723/17, відповідає меті судового захисту порушеного права та є його складовою.

З такими доводами та висновками не погоджується колегія суддів, виходячи з такого.

Відповідно до положень статті 1 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно приписів пункту 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

За приписами ч. 8, ч. 12 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно ст. 25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону № 2464-VI вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Так, як правильно зазначено місцевим судом в окремій ухвалі, Порядком № 422 передбачено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи (пункт 4 Розділу І Порядку № 422).

Пунктом 4 Розділу V Порядку № 422 (Відображення в інформаційній системі органів ДФС результатів адміністративного та/або судового оскарження донарахованих сум з відповідним перенесенням до ІКП) визначено, що працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України, яка визначає порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За приписами ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Отже, КАС України чітко визначено підстави та порядок прийняття судом окремих ухвал по справах, що розглядаються судами.

Зі змісту ст. 249 КАС України вбачається, що окрема ухвала суду - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників і може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено певне правопорушення.

Необхідність їх винесення зумовлена завданнями адміністративного судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб у процесі здійснення ними управлінських функцій.

Причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, можуть полягати у неналежному виконанні посадовими особами обов`язків, перевищенні влади чи зловживанні нею, порушенні строків розгляду звернень, невжитті заходів реагування на заяви громадян тощо.

Суд не має права в окремій ухвалі визначати конкретні заходи, які слід вжити для усунення причин та умов, що сприяли правопорушенню, оскільки це виходить за межі його компетенції.

Як було зазначено судом вище, окремою ухвалою місцевого суду, зокрема, зобов`язано відповідача виконати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 по справі № 812/723/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління про визнання протиправною та скасування вимоги по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування шляхом внесення змін в інтегровану картку платника податків ОСОБА_1 та встановити строк для надання відповіді стосовно виконання.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, такі вимоги до відповідача, як внесення змін в інтегровану картку платника податків, позивачем не заявлялись та, відповідно, судом не розглядались.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що окрема ухвала постановлена судом з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, тому таке рішення підлягає скасуванню у повному обсязі.

Крім того, оскільки безпосередньо особливістю спірних правовідносин у цій справі є те, що на час виникнення спірних правовідносин позивач перебувала на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території проведення антитерористичної операції, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що як зазначено у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 805/2856/17-а (зразкова справа), Закон України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не скасовує обов`язків платника податків (єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), а лише надає можливість на період АТО не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області задовольнити.

Окрему ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року у справі № 812/723/17 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішення, дії та бездіяльність, вчинені суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 у справі № 812/723/17, зобов`язання Головного управління ДПС у Луганській області по справі № 812/723/17 виконати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 шляхом внесення зміни в інтегровану картку платника податків та встановити строк для надання відповіді стосовно виконання відмовити.

Повне судове рішення 28 квітня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук