Справа № 703/561/20
Суддя: Морозов В. В.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2020 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Морозова В.В.,

при секретарі Костроміній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 балальйону 2 роти управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Горьового Олександра Миколайовича, третя особа Департамент патрульної поліції про скасування рішення суб`єкта владних повноважень ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним адміністративним позовом, мотивуючи його тим, що постановою інспектора 1 батальйону 2 роти управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, капрала Горьового О.М. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, від 13 лютого 2020 року, серія ЕАК №2101989, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП за те, що він 13 лютого 2020 року, близько 11 год. 45 хв., керуючи автомобілем ВМW Х5, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Черкаси по вул. Смілянська, 147, проїхав перехрестя на заборонний (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.ґ. ПДР України.

Позивач вважає, що постанова інспектора є протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, 13 лютого 2020 року, близько 11 год. 45 хв., він дійсно керував автомобілем ВМW Х5, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Черкаси по вул. Смілянська. Коли він під`їхав до перехрестя біля повороту до автовокзалу м. Черкаси світлофор почав горіти зеленим миготливим кольором, а тому він продовжив рух прямо, а коли виїхав на перехрестя, він змінив колір на жовтий, що й спонукало його рухатися далі, з метою забезпечення виконання правил дорожнього руху. Після цього він проїхав ще декілька перехресть, та зупинився біля магазину, що навпроти «Фермерського ринку» м. Черкаси.

Коли він зупинився, до нього підійшов інспектор поліції та наказав пред`явити йому посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля. На його запитання яку норму правил дорожнього руху він порушив, він йому відповів, що той проїхав перехрестя біля автовокзалу на жовтий сигнал світлофора, про що в нього є відеозапис.

Не дивлячись на те, що він заперечував щодо порушення ПДР, з посиланням на те, що колір світлофора змінився в момент вже проїзду перехрестя, а також заявив клопотання про розгляд справи за присутності адвоката, інспектор виніс постанову про накладення на нього штрафу, навіть не відібравши від нього пояснень, які він написав власноручно вже після притягнення його до відповідальності, та передав інспектору для приєднання до матеріалів справи, а щодо можливості скористатися правовою допомогою адвоката відповів, що нікого чекати не буде.

Позивач зазначає, що розпочав рух на перехресті на зелене миготливе світло та, з урахуванням дорожньої обстановки, не зміг би зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування, тому й продовжив рух далі на жовте світло світлофору, забезпечуючи при цьому безпеку дорожнього руху, що відповідає п. 8.11 ПДР України та п. 16.8 ПДР України, який передбачає, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Позивач вважає, що в його діях немає складу правопорушення, у якому його визнано винним зазначеною постановою та ненадання відповідачем йому можливості скористатися правом на правову допомогу адвоката при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, порушили його право на захист, гарантовані Конституцією України.

У зв`язку із вищевикладеним, просить визнати протиправним рішення інспектора 1 батальйону 2 роти управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, капрала Горьового Олександра Миколайовича про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, та скасувати його постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, від 13 лютого 2020 року, серія ЕАК №2101989, стягнути з Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження якого за адресою: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 (одна тисяча) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

В судове засідання позивач не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити.

Відповідач інспектор 1 балальйону 2 роти управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Горьовий О.М. у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення судової повістки.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у матеріалах справи наявні пояснення третьої особи щодо позову, в яких представник третьої особи заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2101989 від 13.02.2020 року, складеної відповідачем, ОСОБА_1 , який є позивачем у справі, 13.02.2020 року о 11 год. 45 хв. по вул. Смілянська 147 у м. Черкаси, керуючи транспортним засобом BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонний жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.ґ ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, у зв`язку з чим до позивача було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Частиною другою ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху.

Пунктом 8.7.3 ґ ПДР України, визначено, що жовтий сигнал світлофору забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Положеннями пункту 8.10 ПДР установлено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Пунктом 8.11 ПДР передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в її вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Нормами ч. 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст.255 КУпАП.

Судом досліджено відеозаписи з бодікамер поліцейських, наданих стороною відповідача, що містяться на CD диску № 1 та CD диску 2, та встановлено, що з відеозапису, що міститься на CDдиску № 2 неможливо встановити на який саме сигнал виїхав з перехрестя Грошев В.В., лише вбачається, що він завершував проїзд перехрестя на заборонний сигнал світлофору.

Згідно ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ч. 1 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до ч. 2 с. 77 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України" під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Отже, відповідачем були порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки повністю не встановлена винність даної особи у вчиненні адміністративного правопорушення, обґрунтування вини сформовано лише на даних сприйняття правопорушення посадовими особами відповідача.

У судовому засіданні встановлено, з відеозапису, що міститься на CDдиску № 2 неможливо встановити на який саме сигнал виїхав з перехрестя Грошев В .В., що виключає можливість встановити наявність вини позивача у скоєному правопорушенні. Будь-які інші докази, які б підтверджували наявність або відсутність вини позивача працівниками поліції суду не надано.

Суд не приймає доводів позивача у частині незабезпечення права на захист, оскільки із відеозапису, що міститься на CD диску № 1 вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено право позивача викликати адвоката та скористатись правом спілкування з ним у телефонному режимі. Позивач скористався наданою можливістю та консультувався телефоном з адвокатом, але уникав відповіді на запитання працівника поліції про час прибуття адвоката на місце скоєння правопорушення.

Встановлені судом обставини надають суду підстави для висновку про обґрунтованість рішення про скасування оскаржуваної постанови у зв`язку з недоведеністю вини позивача.

Щодо вимоги позивача про стягнення 1000,00 грн. витрат з відповідача на його користь, понесених ним у зв`язку із наданням правової допомоги, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У ст. 134 КАС України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження вимоги про стягнення витрат на правову допомогу позивачем суду надано копію договору про надання правової допомоги адвоката від 13.02.2020 року №3/02/20; копію Акту приймання-передачі наданої правової допомоги за договором №3/02/20 про надання правової допомоги від 13 лютого 2020 року, та розрахунок суми гонорару від 17.02.20 р., квитанція про сплату винагороди адвокату від 17.02.2020 року на суму 1000,00 грн.

Таким чином, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 1000,00 грн. є обгрунтованою та підтвердженою належними доказами, а отже такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, від 13 лютого 2020 року, серія ЕАК №2101989 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження у справі - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 (одна тисяча) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги з урахуванням положень п. 3 ч. 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Суддя: В. В. Морозов