Справа № 585/802/20
Суддя: Євлах О. О.
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/802/20
Номер провадження 2-а/585/17/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді - Євлах О.О., за участі: секретаря судового засідання - Безручко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

до

відповідача інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Сумській області Скрипченка Дмитра Юрійовича,

третя особа: Управління патрульної поліції у Сумській області,

вимоги позивача: про визнання дії інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Сумській області Скрипченка Дмитра Юрійовича протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 603515 від 20.02.2020 року;

учасники - не з`явилися,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 31 березня 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій та скасування постанови серія ДПО 18 № 603515 від 20.02.2020 року.

2. Позов обґрунтував тим, що згідно оскаржуваної постанови він 20 лютого 2020 року о 12 год. 10 хв. в м. Ромни по вул. Дудіна керував автобусом РУТА - 25, н.з. НОМЕР_1 , що надає послуги з пасажирського перевезення за маршрутом м. Ромни - с. Лісківщина без погодженого органами Національної поліції маршруту руху, чим порушив п. 2.1 Г, 32.1 ПДР та ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП, із накладенням на нього штраф у розмірі 340 грн. З даною постановою він не згоден та вважає, що вона прийнята з грубим порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю. Так, Управлінням патрульної поліції в м. Суми Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на адресу заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Сумської області, датованого 02.11.2016 року за вих. № 10194, було направлено лист, зі змісту якого вбачається: «… У зв`язку з реформуванням в системі Міністерства внутрішніх справ України такий орган як Державна автомобільна інспекція ліквідовано. Враховуючи викладене та те, що до Наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.05.2010 року № 278 не внесено відповідні зміни, тому правові підстави щодо погодження паспортів автобусних маршрутів у підрозділі Національної поліції відсутні». На момент винесення постанови 04.03.2020 р. накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичного режимі серії ДПО 18 № 603515, сам Наказ Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.05.2010 року № 278, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 червня 2010 року № 408/17703 «Про затвердження Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршу рута» є чинним, але не внесено відповідні зміни (останні зміни були 04.10.2016 року), а тому, правові підстави щодо погодження паспортів автобусних маршрутів у підрозділі Національної поліції відсутні. Він звертався зі скаргою до Управління патрульної поліції про визнання дій інспектора Скрипченка Д.Ю. протиправними та скасування постанови серії ДПО 18 № 603515 від 20.02.2020 р. Проте, 20.03.2020 р. він отримав рішення від 10.03.2020 року про залишення постанови по справі про адміністративне правопорушення без змін, а скарги без задоволення. Вважає, що законодавством не встановлено, що Національна поліція України є правонаступником Державтоінспекції МВС України, паспорт діючого автобусного маршруту регулярних перевезень розробляється і затверджується перевізником. Законодавством не встановлено порядку погодження в підрозділах Національної поліції паспортів автобусних маршрутів та схем автобусних маршрутів, а також не встановлено і обов`язку перевізнику чи організатору перевезень погоджувати паспорти маршрутів в Національній поліції України. Відтак, він вимушений звернутися до суду із даним позовом.

3. Відповідач надав відзив на позову заяву, в якому зазначив, що не може погодитися з позицією позивача, вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 20 лютого 2020 року згідно з розстановкою сил та засобів Управління патрульної поліції в Сумській області він ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в Сумській області (м. Суми, м. Лебедин, смт. Недригайлів, м. Ромни). 20 лютого 2020 року близько 12 год. 10 хв. в м. Ромни по вул. Дудіна, було виявлено транспортний засіб «Рута 25», н.з. НОМЕР_1 , водій перевозив автобусом, що надає послуги з перевезення пасажирів за маршрутом «Ромни - Лісківщина» без погодженого з Національною поліцією маршруту руху, чим порушив п. 2.1 г ПДР та ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт». Він, керуючись ч. 3 ст. 18, ст. 32 Закону підійшов до позивача, відрекомендувався, пояснив суть правопорушення, попросив надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля, до яких зауважень не виникло, однак при перевірці було встановлено, що маршрут руху, за яким рухався Позивач не був погоджений з Національною поліцією. Він пояснив позивачу, що він порушив вимоги п. 2.1 г ПДР України та ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: перевозив автобусом, що надає послуги з перевезення пасажирів за маршрутом «Ромни - Лісківщина» без погодженого з Національною поліцією маршруту руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 140 КУпАП. Він роз`яснив позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомив, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення, також ним були враховані усні пояснення позивача у даній справі. 20 лютого 2020 року, розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи він виніс постанову ДПО 18 № 603515 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на Позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Він оголосив постанову позивачу. Від отримання копії постанови останній відмовився. Копію постанови було направлено позивачу рекомендованим листом. Позивачем було надано для перевірки Розклад руху автобусів за маршрутом «Ромни - Лісківщина» на період з 21.01.2019 року по 20.04.2019 року та Договір з надання послуг перевезення пасажирів з перевізником, термін дії якого з 21.04.2019 року по 31.05.2019 року, що свідчить про те, що даний розклад та договір є нечинним станом на 20.02.2020 року. З вищевикладеного, вважає, що перевезення автобусом пасажирів за маршрутом «Ромни - Лісківщина» здійснювалося позивачем з порушенням норм організації перевезення пасажирів, а, відтак, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП. Просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог; а постанову, винесену ним, залишити без змін.

4. Представник третьої особи - Управління патрульної поліції в Сумській області, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що не погоджується з позицією позивача, вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. А тому просив залишити без змін постанову ДПО 18 № 603515 від 20.02.2020 року, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

5. У судове засідання позивач не з`явився, в заяві до суду просив проводити розгляд справи без його участі (а. с. 7).

6. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив на позову заяву, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов.

7. Представник третьої особи - Управління патрульної поліції в Сумській області, в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення на позовну заяву ОСОБА_1 , в якій просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

8. Судом встановлено, що 20 лютого 2020 року згідно з розстановкою сил та засобів Управління патрульної поліції в Сумській області інспектор відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Сумській області Скрипченко Д.Ю. ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в Сумській області (м. Суми, смт. Недригайлів, м. Ромни) (борт 117 (3404)).

9. Згідно постанови про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху від 20 лютого 2020 року, складеної інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Сумській області Скрипченко Д.Ю., ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, так як він 20 лютого 2020 року о 12 год. 10 хв. в Роменському районі в с. Ярмолинці по вул. Центральній керував автобусом РУТА - 25, н.з. НОМЕР_1 , що надає послуги з пасажирського перевезення за маршрутом м. Ромни - с. Лісківщина без погодженого органами Національної поліції маршруту руху, чим порушив п. 2.1 Г, 32.1 ПДР та ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», за що на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а. с. 12).

Дану постанову ОСОБА_1 отримав поштовим листом 11.03.2020 р. (а. с. 21).

ОСОБА_1 не погодився з даною постановою і оскаржив її спочатку до Управління патрульної поліції у Сумській області, а потім - до суду.

Так, 24 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Управління патрульної поліції про визнання дій інспектора Скрипченка Д.Ю. протиправними та скасування постанови серії ДПО 18 № 603515 від 20.02.2020 р. (а. с. 14-20).

20.03.2020 р. ОСОБА_1 отримав рішення Управління патрульної поліції від 10.03.2020 року про залишення постанови по справі про адміністративне правопорушення без змін, а скарги - без задоволення (а. с. 23).

10. Як вбачається з листа від 02.11.2016 року, адресованого Управлінням патрульної поліції в м. Суми заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Сумської міської ради, у зв`язку з реформуванням в системі Міністерства внутрішніх справ України такий орган як Державна автомобільна інспекція ліквідовано. Враховуючи викладене та те, що до Наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.05.2010 року № 278 не внесено відповідні зміни, тому правові підстави щодо погодження паспортів автобусних маршрутів у підрозділі Національної поліції відсутні (а. с. 13).

Під час зупинки позивачем було пред`явлено відповідачу розклад руху автобусів за маршрутом «Ромни - Лісківщина» на період з 21.01.2019 року по 20.04.2019 року (а. с. 37), та копію договору, укладеного між Управлінням інфраструктури Сумської обласної державної адміністрації та перевізником ОСОБА_2 , термін дії якого вказаний - з 21 квітня 2019 року по 31 травня 2019 року (а. с. 38) .

Відповідно до Положення, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції від 29.12.2017 року № 6449 Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції та згідно із законодавством України реалізує свої повноваження на території Сумської області (а. с. 40-45).

VІ. Норми права.

11. Наведене свідчить про публічно-правовий спір з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

12. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

13. Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

14. Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

15. Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

16. Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.1(г) Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил.

Згідно п. 32.1 ПДР з органами Національної поліції узгоджується: розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій; умови та порядок руху колон у складі більш як п`яти механічних транспортних засобів; порядок буксирування двох і більше транспортних засобів. З органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

17. Диспозиція ч.2 ст.140 КУпАП передбачає відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

18. Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документи для регулярних пасажирських перевезень: для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Постанова Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до п. 1.4 «Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту», затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.05.2010 р. № 278, схема маршруту та розклад руху регулярних перевезень або відповідний примірник паспорта регулярних спеціальних перевезень пред`являються водієм автобуса під час здійснення перевезень пасажирів та перевізником за його місцезнаходженням для перевірки представникам Державної служби України з безпеки на транспорті під час здійснення ними державного контролю та представникам Державної автомобільної інспекції МВС України (далі - Державтоінспекція).

19. Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

При цьому, відповідно до статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Згідно з частиною другою статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема на підставі частини 2 статті 140 КУпАП, є виключною компетенцією уповноваженого органу, в цьому випадку - працівників органів і підрозділів Національної поліції.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Порушення правил дорожнього руху, перелічених у ч. 2 ст. 140 КУпАП, тягне за собою накладення штрафу.

Тобто, законодавцем чітко встановлений відповідний вид санкцій (штраф), який підлягає застосуванню до правопорушника в разі прийняття органом, уповноваженим вирішувати справу, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

20. Відповідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

21. У рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що Суд та національні суди відповідної країни при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17 червня 2011 року; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05 травня 2015 року; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15 лютого 2013 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рекомендації № R (91) 1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

V. Оцінка суду.

22. Суд вважає, що Інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Сумській області Скрипченком Д.Ю. під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зібрані достатні докази, які переконали суд у тому, що дійсно мала місце подія і склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, за обставин, викладених у постанові. Відповідачем надано суду на підтвердження правомірності свого рішення фотокопії розкладу руху автобусів за маршрутом «Ромни - Лісківщина» на період з 21.01.2019 року по 20.04.2019 року, та договору, укладеного між Управлінням інфраструктури Сумської обласної державної адміністрації та перевізником ОСОБА_2 , термін дії якого вказаний - з 21 квітня 2019 року по 31 травня 2019 року, які були пред`явлені водієм автобуса ОСОБА_1 20.02.2020 р. після зупинки працівником поліції. Тобто, надані ОСОБА_1 розклад руху та договір є нечинними станом на 20.02.2020 року, що підтверджує порушення позивачем п. 2.1 «г» ПДР. Крім того, відповідачем на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови надано графік розстановки сил та засобів для несення служби додаткових екіпажів під час відпрацювання Сумської області станом на 20.02.2020 р., з якого вбачається, що відповідач 20.02.2020 р. ніс службу в м. Ромни, Сумської області.

Таким чином, відповідачем доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП. В зв`язку з чим, постанову серії ДПО18 № 603515 від 20.02.2020 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за ч.2 ст. 140 КУпАП, слід залишити без змін, залишивши стягнення за дане адміністративне правопорушення у виді штрафу в сумі 340 грн., а позовну заяву ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 13, 14, 72-77, 94, 241 - 246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

1. Постанову серії ДПО18 № 603515 від 20.02.2020 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.2 ст. 140 КУпАП, винесену Інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Сумській області Скрипченком Дмитром Юрійовичем, - залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Сумській області Скрипченко Дмитра Юрійовича, третя особа: Управління патрульної поліції у Сумській області про визнання дії інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Сумській області Скрипченка Дмитра Юрійовича протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 603515 від 20.02.2020 року, - без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Інспектор відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Сумській області Скрипченко Дмитро Юрійович, місцезнаходження: вулиця Білопільський Шлях, 18/1, м. Суми.

Третя особа: Управління патрульної поліції у Сумській області, місцезнаходження: вулиця Білопільський Шлях, 18/1, м. Суми.

Повний текст рішення складено 28 квітня 2020 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О. О. Євлах