Справа № 400/3555/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/3555/19
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Єщенко О. В., Танасогло Т.М.,

за участю секретаря Пономарьової Н.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глінкор Інвест» до Головного управління ДФС у Миколаївській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Глінкор Інвест» (далі - ТОВ «Глінкор Інвест») звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області, Державної фіскальної служби Украйни (далі ДФС України) в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісій ДФС України про відмову ТОВ «Глінкор Інвест» у реєстрації податкової накладної № 8 від 07.08.2019 р. в ЄРПН за № 1288463/41712874 від 24.09.2019 р., податкової накладної № 9 від 07.08.2019 р. в ЄРПН за № 1288462/41712874 від 24.09.2019 р., податкової накладної № 10 від 09.08.2019 р. в ЄРПН за № 1288460/41712874 від 24.09.2019 р., податкової накладної № 11 від 09.08.2019 р. в ЄРПН за № 1290051/41712874 від 25.09.2019 р., податкової накладної № 12 від 10.08.2019 р. в ЄРПН за № 1290052/41712874 від 25.09.2019 р., податкової накладної № 13 від 11.08.2019 р. в ЄРПН за № 1290048/41712874 від 25.09.2019 р.;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні № 8 від 07.08.2019 р., № 9 від 07.08.2019 р., № 10 від 09.08.2019 р., № 11 від 09.08.2019 р., № 12 від 10.08.2019 р. та № 13 від 11.08.2019 р..

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що контролюючим органом в електронних квитанціях про зупинення реєстрації розрахунку коригування не зазначено конкретного критерію ризику, достатнього для зупинення, а в подальшому й для відмови в реєстрації розрахунку коригування. На думку позивача, ТОВ «Глінкор Інвест» надано усі наявні документи та вчинено всі залежні від нього заходи, необхідні для реєстрації податкових накладних по взаємовідносинам із ТОВ "Бориспільський комбікормовий завод", та розписано специфіку діяльності підприємства. Позивач вказує, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкових накладних вказує на те, що рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є незаконними.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року позовні вимоги ТОВ «Глінкор Інвест» задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення від 24.09.2019 р. № 1288463/41712874, від 24.09.2019 р. № 1288462/41712874, від 24.09.2019 р. № 1288460/41712874, від 25.09.2019 р. № 1290051/41712874, від 25.09.2019 р. № 1290052/41712874 і від 25.09.2019 р. № 1290048/41712874 про відмову в реєстрації податкових накладних від 07.08.2019 р. № 8, від 07.08.2019 р. № 9, від 09.08.2019 р. № 10, від 09.08.2019 р. № 11, від 10.08.2019 р. № 12 і від 11.08.2019 р. № 13.

Зобов`язано ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ «Глінкор Інвест» від 07.08.2019 р. № 8, від 07.08.2019 р. № 9, від 09.08.2019 р. № 10, від 09.08.2019 р. № 11, від 10.08.2019 р. № 12 і від 11.08.2019 р. № 13 датою їх подання.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що квитанції про зупинення реєстрації спірних податкових накладних не містять конкретного критерію (одного з п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку) та вичерпного переліку документів для підтвердження реальності господарської операції.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим ДФС України подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що судом першої інстанції неправильно встановлені обставини у справі та застосовані норми права, а тому останній просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі контролюючим органом зазначено, що підставою для відмови в реєстрації податкових накладних стало ненадання первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи) та розрахункових документів, банківських виписок з особового рахунку. Оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної, здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу. З наданого позивачем повідомлення з копіями документів для реєстрації податкових накладних вбачається відсутність розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, платіжних доручень щодо постачання/придбання товарів/послуг.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Глінкор Інвест» отримано рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, якими позивачу відмовлено в реєстрації податкових накладних від 07.08.2019 р. № 8, від 07.08.2019 р. № 9, від 09.08.2019 р. № 10, від 09.08.2019 р. № 11, від 10.08.2019 р. № 12 і від 11.08.2019 р. № 13 у ЄРПН.

Зі змісту вказаних вище рішень відповідача вбачається, що підставами для відмови вказано ненадання платником податку розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно із п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246 (далі - Порядок № 1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, у тому числі, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

01.01.2018 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", яким п. 201.16 ст. 201 ПК України викладено в новій редакції, за якою: "Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України".

На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 21.02.2018 р. № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Порядок № 117).

Податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється (п. 5, 6 Порядку № 117).

Згідно із п. 10 Порядку № 117 ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 13 цього Порядку передбачено, що в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Як установлено матеріалами справи, що основним видом діяльності позивача є виробництво олії та тваринних жирів.

Для здійснення господарської діяльності товариство придбаває у постачальників ТОВ "Терція Інвестмент", ТОВ "Монга" і СГВК "Ясени" соєві боби за кодом УКТ ЗЕД 12019 "Соєві боби подрібнені або неподрібнені" та займається виробництвом соєвої олії та макухи.

Для переробки сировини позивач уклав із ТОВ "Констант Агро" договір від 05.12.2018 р. № 0512-18, за умовами якого контрагент виготовляє олію та макуху соєву з переданої позивачем сировини.

Перевезення вантажів здійснює ТОВ "Гранкор Інвест" на підставі договору надання послуг з вантажоперевезення від 01.07.2019 р. № 01-П19.

Після переробки соєвих бобів та отримання готової продукції позивач реалізує її за кодом УКТ ЗЕД 1507 "Олія соєва та фракції, рафіновані або нерафіновані, але без зміни хімічного складу" та УКТ ЗЕД 2304 "Макуха та інші тверді відходи і залишки, одержані під час вилучення соєвої олії, мелені або немелені, негранульовані або гранульовані".

У серпні 2019 р. на виконання умов договору поставки від 28.05.2019 р. № 61/БКЗ позивач поставив ТОВ "Бориспільський комбікормовий завод" макуху соєву, що підтверджується видатковими накладними, довіреностями, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату, банківськими виписками.

Як вже зазначалось вище, пунктом 201.10. ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

На виконання вищевказаних норм податкового законодавства ТОВ «Глінкор Інвест» подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних - податкові накладні від 07.08.2019 р. № 8, від 07.08.2019 р. № 9, від 09.08.2019 р. № 10, від 09.08.2019 р. № 11, від 10.08.2019 р. № 12 і від 11.08.2019 р. № 13 щодо поставки продукції ТОВ "Бориспільський комбікормовий завод".

ДФС України були створені електронні повідомлення, в яких зазначено, що відповідно до п. 201.16. ст. 201 ПКУ реєстрація податкових накладних зупинена. Підставою вказано п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України. Обсяг постачання товару/послуги 2304 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.п. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Податкові накладні відповідають п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Як вбачається зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних, підставою для зупинення є їх відповідність вимогам п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Проте, якому саме із критеріїв, передбачених п.п. 1.6 п. 1 відповідають подані позивачем податкові накладні, в квитанціях не зазначено.

16 та 17 вересня 2019 року ТОВ «Глінкор Інвест» подано до ГУ ДФС у Миколаївській області, Миколаївського управління, ДПІ у м. Миколаєві повідомлення №№ 8, 9, 10, 11, 12, 13 з поясненнями та копіями документів на підтвердження здійснення господарської операції.

Так, ТОВ «Глінкор Інвест» роз`яснено, що різниця у кодах УКТ ЗЕД та обсягах постачання і залишків придбаної позивачем сировини та поставленої в подальшому готової продукції зумовлена специфікою діяльності товариства.

Отже, позивачем до контролюючого органу надано необхідну інформацію запитувану відповідачем, копії необхідних документів та вичерпні пояснення з цього приводу.

Відповідно до положень пунктів 21 та 22 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації ПН/РК є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як вбачається зі спірних рішень, підставою для відмови податковим органом позивачу у реєстрації податкової накладної є ненадання платником податку копій документів, а саме: документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати, відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити).

Додатком 2 до Порядку зупинення реєстрації затверджено форму рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі податкових накладних.

Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.

Проте, в порушення наведених вимог законодавства, рішення комісії ДФС від 24.09.2019 р. № 1288463/41712874, від 24.09.2019 р. № 1288462/41712874, від 24.09.2019 р. № 1288460/41712874, від 25.09.2019 р. № 1290051/41712874, від 25.09.2019 р. № 1290052/41712874 і від 25.09.2019 р. № 1290048/41712874 містять лише загальний перелік документів, передбачений формою такого рішення (додаток 2 до вказаного Порядку), і підкреслень документів, які, на думку контролюючого органу, позивачем не надано, не містить, що позбавляє можливості встановити, які саме документи не надані позивачем.

У будь-який інший спосіб перелік документів контролюючим органом також не наведений.

З цих підстав колегія суддів не погоджується з посилання відповідача на те, що ТОВ «Глінкор Інвест» не надано необхідних документів, оскільки з оскаржуваних рішень неможливо зробити конкретний висновок про відсутність тих чи інших необхідних документів.

При цьому, наданими відповідачам та суду документами підтверджується реальність господарської операції між позивачем та ТОВ "Бориспільський комбікормовий завод", за результатами якої складено податкові накладні від 07.08.2019 р. № 8, від 07.08.2019 р. № 9, від 09.08.2019 р. № 10, від 09.08.2019 р. № 11, від 10.08.2019 р. № 12 і від 11.08.2019 р. № 13.

Крім того, позивачем також надано належним чином завірені посвідчення на макуху соєву, банківські виписки та платіжні доручення (а. с. 128-133, 154-158).

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової декларації прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН без наведення відповідного пункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 140/2160/18.

Тому, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

За таких обставин, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність рішень ДФС України від 24.09.2019 р. № 1288463/41712874, від 24.09.2019 р. № 1288462/41712874, від 24.09.2019 р. № 1288460/41712874, від 25.09.2019 р. № 1290051/41712874, від 25.09.2019 р. № 1290052/41712874 і від 25.09.2019 р. № 1290048/41712874.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ДФС України зареєструвати податкові накладні позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних № 8 від 07.08.2019 р., № 9 від 07.08.2019 р., № 10 від 09.08.2019 р., № 11 від 09.08.2019 р., № 12 від 10.08.2019 р. та № 13 від 11.08.2019 р., апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: «Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п.45, від 10 липня 2003року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Таким чином, з урахуванням того, що колегією суддів встановлено неправомірність прийняття комісією ДФС України оскаржуваних рішень від 24.09.2019 р. № 1288463/41712874, від 24.09.2019 р. № 1288462/41712874, від 24.09.2019 р. № 1288460/41712874, від 25.09.2019 р. № 1290051/41712874, від 25.09.2019 р. № 1290052/41712874 і від 25.09.2019 р. № 1290048/41712874, задоволення позовних вимог щодо зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ «Глінкор Інвест» 07.08.2019 р. № 8, від 07.08.2019 р. № 9, від 09.08.2019 р. № 10, від 09.08.2019 р. № 11, від 10.08.2019 р. № 12 і від 11.08.2019 р. № 13, у даному випадку, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде вирішено остаточно.

Згідно ч. 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а рішення або ухвала суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глінкор Інвест» до Головного управління ДФС у Миколаївській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Повний текст постанови суду складено 28 квітня 2020 року.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Танасогло Т.М.