Справа № 265/2077/20
Суддя: Вайновський А. М.
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/2077/20
Провадження № 2-а/265/45/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Вайновського А. М., розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження в місті Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 521574 від 11.03.2020, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП. В обґрунтування позову зазначив, що із вказаною постановою він не згодний, постанова є безпідставною та необґрунтованою. Просив постанову скасувати.

Відповідно до ухвали суду від 24 березня 2020 року справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання.

Відповідач, будучи у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, відзиву на пред`явлений позову, будь-яких заяв чи клопотань, що стосуються справи, не надав.

В сенсі наведених обставин, зважаючи на положення ст. 162 КАС України, суд вважає можливим вирішити справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку про обґрунтованість пред`явленого адміністративного позову з наступних підстав.

Згідно із ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови серії ДП18 № 521574 від 11.03.2020, винесеної інспектором відділу БДР УПП в Харківській області Катамадзе Е.Н., вбачається, що 11 березня 2020 року о 14-23 годині біля будівлі № 299 А по проспекту Московському в місті Харкові водій ОСОБА_1 керував автобусом MAN FORTUNA, д/н НОМЕР_2 , під час надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом «Харків-Маріуполь», технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, а саме використовуються розсіювачі лівої фари дального світла з тріщинами та маються тріщини лівого показчика повороту, чим порушив вимоги п. 3.1 ПДР, п. 6.1.2 ДСТУ 3649:2010, ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух», за що на підставі ч. 2 ст. 121 КУпАП його було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 680,00 гривень.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За своїм змістом оскаржувана постанова не містить жодних посилань на докази, якими обґрунтований висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП. При цьому відповідач у справі, будучи у встановленому порядку повідомленим про відкриття спрощеного провадження та призначення справи до розгляду, не побажав реалізувати своє процесуальне право на подання відзиву на позов, проігнорував свій процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, жодних доказів не надав.

Відтак, суд вважає, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП .

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП , а тому скасовує оскаржувану постанову із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 205, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

2. Постанову серії ДП18 № 521574, винесену інспектором відділу БДР УПП в Харківській області Катамадзе Е.Н. від 11 березня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

3. Рішення суду може би бути оскаржене в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

4. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

5. Повний текст рішення складено 17 квітня 2020 року.

Суддя А.М. Вайновський