Справа № 200/3415/20-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 р. Справа№200/3415/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення № 1540 від 05.03.2020 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з зарахуванням до пільгового стажу за списком № 1 періоду навчання в професійно-технічному училищі № 91 м. Донецька з 03.01.1983 року по 04.06.1983 року; періоду проходження строкової служби з 13.06.1983 року по 21.06.1985 року; періоду роботи на ДВАТ «Шахта ім. О.О. Скочинського» з 02.09.1985 року по 26.09.1993 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 25.02.2020 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими до неї документами.

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 05.03.2020 року № 1540 йому було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки, період пільгової роботи на шахті ім. О.О. Скочинського з 02.09.1985 року по 26.09.1993 року до розрахунку пенсії не був врахований, оскільки довідки про уточнюючий характер роботи з вказаного підприємства позивачем надано з тимчасово окупованої території.

Крім того, не враховано до пільгового стажу період навчання в професійно-технічному училищі № 91 м. Донецька з 03.01.1983 року по 04.06.1983 року та період проходження строкової служби з 13.06.1983 року по 21.06.1985 року.

З зазначених причин 05.03.2020 року відповідачем було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах з підстав відсутності необхідного пільгового стажу - 10 років.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 29 квітня 2020 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Позивачем в позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи без участі (а.с. 6).

Відповідачем надано письмовий відзив від 22.04.2020 року № 9296/13/25 (а.с. 45-47). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що 25.02.2020 року позивач звернувся в управління з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 05.03.2020 року відповідач відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки у позивача не було необхідного стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Зазначає, що період роботи з шахті ім. О.О. Скочинського з 02.09.1985 року по 26.09.1993 року не був зарахований до пільгового стажу позивача, оскільки довідки про пільговий характер роботи видані з непідконтрольної уряду України території.

Період навчання в професійно-технічному училищі № 91 м. Донецька з 03.01.1983 року по 04.06.1983 року не врахований, оскільки позивач згідно запису в трудовій книжці 20.12.1982 року відряджений на шестимісячні курси до ДПТУ - 91 за спеціальністю електрослюсар поверхневий з відривом від виробництва, а згідно наступного запису 01.06.1983 року позивач був звільнений у зв`язку з призовом до лав Радянської Армії згідно ст. 36 КЗпП УРСР. Відповідно ж до копії атестату позивач навчався за професією електрослюсар підземний. Згідно з наступним записом у трудовій книжці 20.09.1985 року позивач прийнятий учнем гірника з ремонту гірничих виробок підземним з повним робочим днем в шахті. З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 працював не за набутою професією, тому управлінням не зараховано період навчання в ДПТУ-91.

Стосовно не врахування періоду проходження строкової служби з 13.06.1983 року по 21.06.1985 року зазначає, що час проходження строкової військової служби зараховується до пільгового стажу, якщо на момент призову особа навчалася за фахом у професійно-технічному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

З 07.09.1982 року позивач працював учнем електрослюсаря чергового по ремонту обладнання на дільниці вентиляції та техніки безпеки, а з 20.12.1982 року направлений на шестимісячні курси до ДПТУ - 91 за спеціальністю електрослюсар поверхневий з відривом від виробництва, з 01.06.1983 року був звільнений у зв`язку із призовом до Радянської Армії. Після служби позивач працював учнем гірничого робочого з ремонту гірничих виробок підземним з повним робочим днем в шахті.

З зазначених причин відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 (а.с. 8-9). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.02.2020 року № 1427- позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Судом встановлено, що 25.02.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою № 1540 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими документами (а.с. 52).

Рішенням управління від 05.03.2020 року № 1540 відповідач відмовив у призначенні пільгової пенсії через відсутність 10 років пільгового стажу під землею у позивача (а.с. 35-37).

Зокрема, в спірному рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 згідно наданих документів складає 29 років 04 місяці 13 днів.

До пільгового стажу не враховано період пільгової роботи на шахті ім. О.О. Скочинського з 02.09.1985 року по 26.09.1993 року, оскільки довідки про уточнюючий характер роботи з вказаного підприємства позивачем надано з тимчасово окупованої території.

Крім того, період навчання в професійно-технічному училищі № 91 м. Донецька з 03.01.1983 року по 04.06.1983 року також не врахований, оскільки позивач згідно запису в трудовій книжці 20.12.1982 року відряджений на шестимісячні курси до ДПТУ - 91 за спеціальністю електрослюсар поверхневий з відривом від виробництва, а згідно наступного запису 01.06.1983 року позивач був звільнений у зв`язку з призовом до лав Радянської Армії згідно ст. 36 КЗпП УРСР.

Відповідно ж до копії атестату позивач навчався за професією електрослюсар підземний. Згідно з наступним записом у трудовій книжці 20.09.1985 року позивач прийнятий учнем гірника з ремонту гірничих виробок підземним з повним робочим днем в шахті. З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 працював не за набутою професією, тому управлінням не зараховано період навчання в ДПТУ-91.

Також період проходження позивачем строкової служби з 13.06.1983 року по 21.06.1985 року управлінням не був врахований до пільгового стажу, оскільки час проходження строкової військової служби зараховується до пільгового стажу, якщо на момент призову особа навчалася за фахом у професійно-технічному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

З 07.09.1982 року позивач працював учнем електрослюсаря чергового по ремонту обладнання на дільниці вентиляції та техніки безпеки, а з 20.12.1982 року направлений на шестимісячні курси до ДПТУ - 91 за спеціальністю електрослюсар поверхневий з відривом від виробництва, з 01.06.1983 року був звільнений у зв`язку із призовом до Радянської Армії. Після служби позивач працював учнем гірничого робочого з ремонту гірничих виробок підземним з повним робочим днем в шахті, тому відповідач вважає, що період проходження позивачем строкової служби не повинен бути врахований до пільгового стажу.

Разом з тим, у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 (а.с. 12-15) наявні наступні записи щодо спірних періодів:

- з 20.12.1982 року відряджений ДВАТ «Шахта ім. О.О. Скочинського» на шестимісячні курси до ДПТУ - 91 за спеціальністю електрослюсар поверхневий з відривом від виробництва;

- з 01.06.1983 року звільнений у зв`язку з призовом до лав Радянської Армії згідно ст. 36 КЗпП УРСР по 21.06.1985 року;

- з 02.09.1985 року прийнятий на ДВАТ «Шахта ім. О.О. Скочинського» учнем гірника з ремонту гірничих виробок підземним з повним робочим днем в шахті;

- з 18.09.1985 року направлений на трьохмісячні курси гірничих робочих з ремонту гірничих виробок з відривом від виробництва;

- з 21.12.1985 року переведений гірничим робочим з ремонту гірничих виробок 3 розряду з повним робочим днем у шахті;

- з 04.12.1986 року переведений електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті;

- з 01.04.1990 переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті;

- з 26.09.1993 року звільнений з ДВАТ «Шахта ім. О.О. Скочинського» за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

Відтак, всі записи в трудовій книжці позивача, крім відрядження на шестимісячні курси до ДПТУ - 91 за спеціальністю електрослюсар поверхневий, містять посилання на роботу позивача під землею з повним робочим днем в шахті.

Однак, навчання позивача за спеціальністю електрослюсар підземний доведено атестатом наведеного професійно-технічного училища № 11411 від 06.06.1983 року (а.с. 16). Тому, цей доказ спростовує можливу помилку, вчинену у трудовій книжці позивача працівника служби кадрів ДВАТ «Шахта ім. О.О. Скочинського».

ДВАТ «Шахта ім. О.О. Скочинського» знаходиться на тимчасово окупованій території у м. Донецьку.

Отже, спірним питання даної справи є врахування до пільгового стажу працівника часу роботи на підприємстві в зв`язку з не підтвердженням даних про пільговий характер роботи уточнюючою довідкою, оскільки записи у трудовій книжці вчинено належним чином.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з вимогами ст. 14 цього ж Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру чи наказ про атестацію робочих місць може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача належно відображено період роботи позивача під землею за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи з 05.03.1990 року по 14.12.1997 року, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також належно відображено загальний стаж роботи в обсязі, тому саме цей період слід зарахувати до пільгового стажу позивача.

Суд зауважує, що у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 від 09.09.1982 року належним чином вчинені всі спірні записи про навчання, проходження служби в лавах Радянської Армії та роботи позивача.

В матеріалах справи наявні уточнюючі довідки підприємства ВАТ «Шахта ім. О.О. Скочинського» про пільговий характер роботи позивача та про заробітну плату для обчислення пенсії (а.с. 21-24). У вказаних довідках не вказано дати їх видачі, тому невідомо, чому управління вважає, що вони видані саме під час окупації м. Донецька.

В матеріалах справи наявний наказ № 514 від 1997 року про атестацію робочих місць, який доводить шкідливі умови роботи позивача (а.с. 27-33). Вказаний наказ датований 1997 роком, тобто, датою до окупації м. Донецька, тому у відповідача не було підстав відмовляти у його прийнятті та застосуванні до спірних правовідносин.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити стосовно наданих довідок, які видані ВАТ «Шахта ім. О.О. Скочинського», яке на час розгляду справи знаходиться на непідконтрольній українській владі території, наступне.

Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, § 142).

З огляду на загальні принципи («намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги інформацію викладену в документах, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

З зазначених підстав період роботи ОСОБА_1 на ДВАТ «Шахта ім. О.О. Скочинського» з 02.09.1985 року по 26.09.1993 року має бути врахований до пільгового стажу позивача.

Щодо періоду навчання в професійно-технічному училищі № 91 м. Донецька з 03.01.1983 року по 04.06.1983 року та періоду проходження строкової служби з 13.06.1983 року по 21.06.1985 року суд зазначає наступне.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», визначались види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію. У відповідності до цієї норми до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації (пункт «д» частини 1).

Поняття системи освіти, її мету, та структуру визначено Законом України «Про освіту» (далі - Закон № 1060-XII). Згідно з вказаним Законом професійно-технічними закладами освіти є: професійно-технічне училище, професійно-художнє училище, професійне училище соціальної реабілітації, училище-агрофірма, училище-завод, вище професійне училище,навчально-виробничий центр, центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів, навчально-курсовий комбінат, інші типи закладів, що надають робітничу професію (стаття 41).

Згідно статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Суд зазначає, що оскільки позивач у період з 03.01.1983 року по 04.06.1983 року навчався в СПТУ - 91 по підготовці по спеціальності електрослюсар підземний, що підтверджується наявним в матеріалах справи атестатом професійно-технічного училища № 11411 від 06.06.1983 року та після проходження навчання розпочав службу в лавах Радянської Армії з 13.06.1983 року, то, вказаний вище період повинен зараховуватися до пільгового стажу, оскільки він безпосередньо пов`язується саме із умовами праці за професією після її здобуття.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вказаної вище трудової книжки ОСОБА_1 підставами його звільнення з посади підземного електрослюсаря з повним робочим днем під землею ДВАТ «Шахта ім. О.О. Скочинського» вказано п. 3 ст. 36 КЗпП України, згідно з яким, підставами припинення трудового договору є призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу.

Наведене доводить, що на момент призову на строкову військову службу позивач навчався в ДПТУ-91 за професією електрослюсаря підземного, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тому період проходження строкової військової служби також має бути зарахований до пільгового стажу позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Прийнявши неправомірне рішення щодо відмови у зарахуванні пільгового стажу за спірний період, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.

Відтак, після скасування судом рішення відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача від 25.02.2020 року № 1540 і прийняти рішення з урахуванням зарахованих судом до пільгового стажу спірних періодів праці, навчання та військової служби позивача з дати первинного звернення ОСОБА_1 до управління.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_3 ; місце фактичного проживання/перебування згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.02.2020р. № 1427-: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1540 від 05.03.2020 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.02.2020 року № 1540 про призначення пенсії за віком згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з зарахуванням до пільгового стажу періоду навчання в професійно-технічному училищі № 91 м. Донецька з 03.01.1983 року по 04.06.1983 року; періоду проходження строкової служби в лавах Радянської Армії з 13.06.1983 року по 21.06.1985 року; періоду роботи на ДВАТ «Шахта ім. О.О. Скочинського» з 02.09.1985 року по 26.09.1993 року.

Стягнути з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 29 квітня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні строки щодо апеляційного оскарження визначені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк дії карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова