Справа № 160/3491/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 квітня 2020 року Справа №364вр-20/160/3491/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

при секретарі судового засідання Зіненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОМИР-ТРАНС" про заміну сторони виконавчого провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОМИР-ТРАНС" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500010/2019/000022/2 від 27.03.2019р., картки відмови №UA500010/2019/00104 від 27.03.2019р., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2019р. у справі №160/3491/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОМИР-ТРАНС" було задоволено повністю та, зокрема, стягнуто з бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. (а.с. 36-42 том 2).

07.02.2020р. судом було видано виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення про стягнення з бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. (а.с. 95 том 2).

21.04.2020р. заявник (Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОМИР-ТРАНС") звернувся із клопотанням про заміну сторони виконавчого провадження, в якому просить замінити сторону виконавчого провадження, а саме: Одеську митницю ДФС її правонаступником - Одеською митницею Держмитслужби у цій справі посилаючись на те, що листом №19-08/1551 від 04.03.2020р. Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області повідомило заявника про те, що у зв`язку із реорганізацією Одеської митниці ДФС () відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №858 від 02.10.2019р. казначейські рахунки вказаної установи не відкривалися, проте, відкриті казначейські рахунки відносно Одеської митниці Дежмитслужби (), а тому з метою виконання судового рішення у даній справі заявник просить замінити сторону виконавчого провадження на підставі ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 106 том 2).

Представник заявника в судове засідання не з`явився, у заявленому клопотанні просив здійснити розгляд даного клопотання без участі представника, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином 22.04.2020р. та 24.04.2020р., що підтверджується електронним повідомленням та довідкою секретаря судового засідання, наявними у матеріалах справи (а.с. 115, 124 том 2).

Боржник (Одеська митниця ДФС) в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином 22.04.2020р. та 24.04.2020р., що підтверджується електронним повідомленням та довідкою секретаря судового засідання, наявними у матеріалах справи (а.с. 115, 124 том 2).

Одеська митниця Держмитслужби в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином 22.04.2020р. та 24.04.2020р., що підтверджується електронним повідомленням та довідкою секретаря судового засідання, наявними у матеріалах справи (а.с. 115, 124 том 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства Україна неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи наведене та те, що заявник, боржник, Одеська митниця Держмитслужби були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, строки розгляду заяви встановлені ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дане клопотання без участі представників сторін згідно до вимог ч. 2 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані документи на підтвердження поданого клопотання, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання заявника про заміну сторони виконавчого провадження з Одеської митниці ДФС на Одеську митницю Держмитслужби, виходячи з наступного.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2019р. у справі №160/3491/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОМИР-ТРАНС" було задоволено повністю та, зокрема, стягнуто з бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. (а.с. 36-42 том 2).

07.02.2020р. судом було видано виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення про стягнення з бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. (а.с. 95 том 2).

Заявник у своєму клопотанні просить замінити сторону виконавчого провадження, а саме: Одеську митницю ДФС її правонаступником - Одеською митницею Держмитслужби.

Згідно ч. 1 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Також і за приписами п. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016р. передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін, виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За викладеного та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом №160/3491/19 від 07.02.2020р. у адміністративного суду відсутні підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні згідно до ч. 1 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте, відповідно до ч. 4 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, в даному випадку, підлягає розгляду клопотання заявника про заміну сторони саме у виконавчому листі у даній справі, виходячи з вимог ч. 4 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Державна податкова служби та Державна митна служба є правонаступником майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності - п. 2 вищевказаної постанови №1200 (а.с. 125-126 том 2).

Так, за приписами п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2019 року № 858 "Про утворення територіальних органів Державної митної служби", утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби України, в тому числі - Дніпровську митницю Держмитслужби згідно з Додатком 1.

Також за п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2019 року № 858 передбачено реорганізувати деякі територіальні органи ДФС шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної митної служби, у тому числі Дніпровської митниці Держмитслужби згідно з Додатком 2 до вказаної постанови.

А згідно положень п. 3 наведеної постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2019 року № 858 установлено, що територіальні органи ДФС, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної митної служби ( а.с. 127-128 том 2).

Порядок та умови реорганізації визначені Цивільним кодексом України та Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Так, згідно до вимог ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Частиною 5 статті 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Також згідно до ч. 7 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що у разі поділу юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутворених юридичних осіб та державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті поділу. Поділ вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичної особи, що припиняється в результаті поділу.

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства у сфері дотримання порядку реорганізації, припинення, поділу юридичної особи та переходу прав і обов`язків від реорганізованих юридичних осіб до новоутворених органів (юридичних осіб), можна дійти висновку, що тільки у результаті здійснення державної реєстрації новоутворених юридичних осіб та державної реєстрації припинення юридичної особи, що припиняється за наслідками її поділу процедура поділу вважається завершеною лише з дати реєстрації припинення юридичної особи, а відповідно, саме із дати реєстрації припинення юридичної особи до новоутвореного органу переходять всі права та обов`язки припиненої юридичної особи за правонаступництвом.

Однак, як встановлено судом із наявних у матеріалах справи копій документів та змістом наведених вище постанов станом на момент розгляду даного клопотання Одеська митниця ДФС (яка є боржником за виконавчим документом у цій справі) перебуває у стані припинення, відомості про її припинення до ЄДРПОУ не внесені виходячи з вимог ст. 104 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", що підтверджується витягом з ЄДРПОУ наявним у матеріалах справи (а.с. 129-130 том 2).

Отже, з аналізу наведених документів, змісту п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №858, ст. 104 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" можна дійти висновку, що Одеська митниця ДФС здійснює свої повноваження до моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, що реорганізується щляхом її поділу.

Проте, як вбачається зі змісту листа Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області №16-08/1551 від 04.03.2020р. вказаним державним органом (Державним казначейством) без урахування вимог ст. 104 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", а саме: без державної реєстрації припинення Одеської митниці ДФС лише на підставі постанови Кабінету Міністрів України №858 (про реорганізацію вказаного органу) було здійснено закриття всіх бюджетних казначейських рахунків Одеської митниці ДФС (), у тому числі бюджетних рахунків щодо стягнення з Одеської митниці ДФС, як з боржника відповідних коштів на користь суб`єктів господарювання на виконання судових рішень згідно до постанови Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011р., а відкриті казначейські рахунки стосовно новоутвореного органу - юридичної особи Одеської митниці Держмитслужби () (а.с. 107 том 2).

За викладених обставин та враховуючи наведене, закриття казначейських рахунків боржника (Одеської митниці ДФС) без внесення відомостей до ЄДРПОУ про припинення вказаної юридичної особи, суд вважає, що заявник позбавлений можливості щодо примусового виконання виконавчого листа у даній справі в частині стягнення з бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС на його користь судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн., а тому суд приходить до висновку про необхідність заміни боржника у виконавчому листі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2020р. у справі №160/3491/19 з Одеської митниці ДФС () на Одеську митницю Дежмитслужби () на підставі ч. 4 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України .

При цьому, задовольняючи частково дане клопотання про заміну боржника у виконавчому листі на підставі ч. 4 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України суд виходить із того, що у відповідності до вимог ст. 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Також, питання виконання судових рішень і неодноразово було предметом розгляду Європейського Суду з прав людини. Зокрема, у Рішенні від 20 липня 2004 року у справі Шмалько проти України Суд наголосив: ... пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, тобто право подати позов щодо цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б примарним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби ст.6 Конвенції, детально описуючи процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити ст. 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Приймаючи до уваги все вищевикладене та враховуючи, що доказів відкриття виконавчого провадження заявником суду не надано, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання заявника та заміни боржника лише у виконавчому листі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2020р. у справі №160/3491/19 - Одеської митниці ДФС на Одеську митницю Дежмитслужби виходячи з вимог ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 129-1 Конституції України, а також наведеної практики Європейського Суду з прав людини.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОМИР-ТРАНС" про заміну сторони виконавчого провадження у справі №160/3491/19 - задовольнити частково.

Замінити сторону у виконавчому листі виданому Дніпропетровським окружним адміністративним судом по справі №160/3491/19 від 07.02.2020р., а саме: боржника Одеську митницю ДФС () на Одеську митницю Дежмитслужби ().

В задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу УІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

На період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання апеляційної скарги на ухвалу суду продовжується на строк дії такого карантину згідно до п.3 розділу VІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва