Справа № 766/14798/19
Суддя: Ус О. В.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/14798/19

Пров. №2-а/766/827/19

28 квітня 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні міського суду позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського батальйону №1, роти №4 Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Маліченко Юрія Руслановича, Департаменту патрульної поліції в особі територіального підрозділу Управління патрульної поліції у Херсонській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

25.07.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії поліцейського батальйону №1 роти №4 УПП в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Маліченко Ю.Р. щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1330312 від 15.07.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити. В обґрунтування позову зазначив, що 15.07.2019 року відносно нього відповідачем винесено постанову серії ЕАВ №1330312 в якій вказано, що він 15.07.2019 року, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander на автодорозі М-17 Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч, рухався зі швидкістю 80 км/год, перевищив встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті на 30 км/год. Вважає, що дії відповідача є протиправними, постанова незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки після зупинки його транспортного засобу, поліцейський не представився, не роз`яснив йому його прав, відповідачем не досліджувались докази, не були заслухані особи, які беруть участь у справі. Поліцейським не взято до уваги факт того, що з відеофіксації приладу TruCam достовірно не вбачається, що швидкість руху автомобіля 80 км/год, зафіксована в зоні дії знаків «населений пункт». Він був позбавлений права на правову допомогу. Доказів вчинення ним правопорушення в постанові не вказано.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.07.2019 року відкрито провадження у справі, залучено до участі у справ третю особу та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

14.08.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позову через його безпідставність та необґрунтованість. Вказував, що 15.07.2019 року під час несення служби у м. Олешки, на 16 км. автодороги М-17 (траса Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч) відповідачем за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000666) було виявлено порушення ПДР України. А саме, водій транспортного засобу Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 80 км/год., при цьому, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більш ніж на 30 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Представником відповідача долучено до відзиву відеофайл № НОМЕР_2 _QA000_0715_092341 та фотографія «ВТ3077ВХ», як доказ вчинення позивачем правопорушення.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.02.2020 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Департамент патрульної поліції в особі територіального підрозділу УПП в Херсонській області, розгляд справи розпочато спочатку та призначено по справі перше судове засідання.

Представником позивача 28.04.2020 р. подано заяву про розгляд справи у його відсутність.

В судове засідання сторони не прибули про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, їх неявка відповідно до ч.3 ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але всі учасники справи не з`явилися, хоч і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні згідно ч.8 ст. 205 КАС України.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за приписами ч.4 ст. 229 КАС України не здійснюється.

Судом встановлені наступні обставини справи.

15 липня 2019 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді адміністративного стягнення штрафу в дохід держави в розмірі 255,00 грн. Посадовою особою УПП в Херсонській області поліцейським капралом поліції Маліченко Юрієм Руслановичем 1 батальйону 4 роти встановлено, що ОСОБА_1 15.07.2019 р. о 09:26:56 год., на трасі М-17 Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander, днз. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 80 км/год, при цому, перевищив встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті на 30 км/год, швидкість руху вимірювалася приладом TruCam tc 000666, чим порушив п.12.4 ПДР перевищення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год), чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України, про що зазначено у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 13330312 від 15.07.2019р. (арк. справи 6).

Судом оглянуто відеофайл №_QA000_0715_092341 з якого вбачається, що автомобіль Mitsubishi Outlander, днз. НОМЕР_1 рухається зі швидкістю 80 км/год.

Роздруківка файлу № НОМЕР_2 _QA000_0715_092341 містить відомості щодо дати 15.07.2019 р., часу 09:23:41, обмеження швидкості 50км/год, швидкості автомобіля: 80 км/год, дистанції 256,0 м, зафіксовано номер транспортного засобу НОМЕР_1 , серія технічного приладу НОМЕР_3 , місце фіксації 16 км автошляху Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч.

Даючи оцінку оскаржуваній постанові суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 124-1 - 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

За приписами ч.2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4 ст. 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Виходячи зі змісту постанови позивач рухався по автодорозі М-17 Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч зі швидкістю 80 км/год.

Суд, приймає до уваги, що нульовий кілометр автошляху М-17 знаходитися у м.Херсоні, автошлях проходить через с.Антонівка, межа населеного пункту закінчується за 17 км автошляху.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

В матеріалах справи наявний відеозапис здійснений сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 № ТС000666, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 80 км/год, ліміт швидкості руху на дільниці дороги 50 км/год. Фотофайл з диску розпечатаний та долучений дл матеріалів справи.

Зазначений доказ суд визнає допустимим, з огляду на те, що про його наявність вказано у оскаржуваній постанові.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, суд вважає необхідним зазначити таке.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № ІІА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У З197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Суд звертає увагу, що така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення ії результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва Laser Technology Inc. (серійний номер ТС 000666) також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Отже, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04 жовтня 2018 року.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11933 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 № ТС000666 до застосування.

Щодо доводів позивача про порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

На підставі ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі №760/2846/17.

Водночас, слід зазначити, що відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 за №1395та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015№1408/27853 (далі по тексту - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до розділу І Інструкції № 1395 визначено процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ч.1ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, з вищезазначених норм вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Слід відмітити, що позивач в адміністративному позові вказує на недотримання інспектором процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме йому не було роз`яснено права, визначені ст.268 КУпАП, посадова особа не представлялася, не було заслухано його пояснення.

В той час як відповідачем не надано доказів на спростування вказаних доводів позивача.

Тому, встановлені обставини, на думку суду, свідчать про порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що є самостійною підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що у справах даної категорії обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладено на суб`єкта владних повноважень (ч.2 ст.77 КАС України), суд дійшов висновку, що у спірному випадку суб`єктом владних повноважень не було доведено дотримання процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що не дозволяє стверджувати про правомірність оскаржуваної постанови.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Водночас, не роз`яснення позивачу його прав, інші процедурні порушення не є безумовною підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини третьої ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

З цих підстав, виходячи із згаданих повноважень, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та скасування спірної постанови з направленням справи на новий розгляд уповноваженим органом з дотриманням вимог чинного законодавства.

Враховуючи, що підставою скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність надіслання справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача на новий розгляд до компетентного органу, а саме до Управління патрульної поліції у Херсонській області Департаменту патрульної поліції.

Судові витрати по справі відсутні.

Рішення складено в повному обсязі у нарадчій кімнаті 28 квітня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 268, 271, 286, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до поліцейського батальйону №1, роти №4 Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Маліченко Юрія Руслановича (місцезнаходження: м. Херсон, пр-т Адмірала Сенявіна, буд. 128), Департаменту патрульної поліції в особі територіального підрозділу Управління патрульної поліції у Херсонській області (місцезнаходження: м. Херсон, пр-т Адмірала Сенявіна, буд. 128) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1330312 від 15 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення надіслати на новий розгляд до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження рішення суду, визначений в цьому рішенні продовжується на строк дії такого карантину.

СуддяО. В. Ус