Справа № 640/4912/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року м. Київ № 640/4912/19

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Шевченко Н.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області (Миколаївський рибоохоронний патруль) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біг Лейк» про скасування дозволу,

У С Т А Н О В И В :

Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області (Миколаївський рибоохоронний патруль) (надалі по тексту також - позивач, Управління) звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біг Лейк» (надалі по тексту також - відповідач, ТОВ «Біг Лейк»), в якому просить скасувати дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) від 16.06.2017 № 008, виданий Управлінням Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області Товариству з обмеженою відповідальністю «Біг Лейк» ().

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що дозвіл видано з порушенням, а тому з метою недопущення порушення законодавства, яке регулює охорону природно-заповідних територій та об`єктів та недопущення нанесення збитків об`єктам, які охороняються, просить скасувати такий дозвіл.

Представник відповідача не виклав своєї позиції щодо заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Управлінням Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області Товариству з обмеженою відповідальністю «Біг Лейк» видано дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) від 16.06.2017 № 008.

Позивач зазначає, що в подальшому, під час огляду дозвільної справи вказаного товариства було встановлено, що вказаний дозвіл видано з порушенням абз. 2 п. 1 «Порядку видачі дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) або відмови в його видачі, переоформлення, видачі дубліката та анулювання зазначеного дозволу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2013 № 801.

Зокрема зазначено, що дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) № 008 від 16.06.2017 видано TOB «Біг Лейк» для промислового рибальства на Бакшалинському (Прибузькому) водосховищі.

Миколаївським рибоохоронним патрулем надано запит 09.10.2018 за вих. № 1-4-01/1074-18 до Управління екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації з питанням про те: чи відноситься Бакшалинське (Прибузьке) водосховище до об`єктів природного-заповідного фонду.

Листом від 05.11.2018 за вх. № 1433/35.2-32 надано відповідь, в якій зазначено, що рішенням Миколаївської обласної ради від 27.05.2005 № 3 «Про внесення змін до рішення обласної ради від 25.10.1996 № 7 «Про розширення регіонального ландшафтного парку «Гранітне-степове Побужжя» територію в межах Прибузької та Богданівської сільських рад Доманівського району, на якій розташоване зазначене вище водосховище, включено до складу регіонального ландшафтного парку.

Регіональний ландшафтний парк «Гранітно-степове Побужжя» створено рішенням Миколаївської обласної ради № 27 від 18.03.1994 та відповідно до ст. 3 Закону України «Про природно-заповідного фонду України» належить до природно-заповідного фонду України.

Відповідно до інформації з Державного кадастру територій та об`єктів природно-заповідного фонду України, що формується на підставі «Інструкції про зміст та складання документації державного кадастру територій та об`єктів природно-заповідного фонду України», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 67 від 16.02.2005, регіональний ландшафтний парк «Гранітно-степове Побужжя»: має загальну площу 7394,3 га; розташовується на території Врадіївського, Кривоозерського, Первомайського, Арбузинського, Вознесенського, Доманівського, Братського районів Миколаївської області; знаходиться у віданні Грушівської, Мигійської, Романо-Балківської, Кумарівської, Кам`яномостівської, Врадіївської, Кумарівської, Березківської, Семенівської, Іванівської, Костянтинівської, Богданівської, Прибузької, Трикратської, Петропавловської сільських рад, Южноукраїнської міської ради, Державного підприємства «Врадіївське лісове господарство», Державного підприємства «Вознесенське лісове господарство», Державного підприємства «Веселинівське лісове господарство», Южноукраїнської атомної електростанції та інших.

Також, позивачем направлено запит від 28.12.2018 за вих. № 106-17/1415-18 до адміністрації регіонального ландшафтного парку «Гранітно-степове Побужжя», за яким отримано відповідь від 17.01.2018 вих. № 8 про те, що Бакшалинська ділянка входить до зони обслуговування регіонального ландшафтного парку «Гранітно-степове Побужжя». Відповідно до пункту 1.2. Положення про регіональний ландшафтний парк «Гранітно-степове Побужжя» парк є державним об`єктом природно-заповідного фонду України місцевого значення, знаходиться у спільній власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Миколаївської області і відноситься до сфери управління головного управління екології Миколаївської обласної державної адміністрації.

Відповідно до отриманої відповіді з Управління екології та природних ресурсів Миколаївської облдержадміністрації від 29.01.2019 № 01-04/407-06, а саме карти КР-2044-04-03-2002 p., в якій складено та виготовлено межі Прибузького (Бакшалинського) водосховища та території регіонального ландшафтного парку «Гранітно-степове Побужжя» убачається, що Прибузьке водосховище входить до складу цього парку.

Крім цього, позивач зазначає, що у своїй відповіді регіональний ландшафтний парк «Гранітно-степове Побужжя» зазначив, що не надавав жодних дозволів та не укладав договорів з TOB «Біг Лейк», в тому числі на спеціальне використання природних ресурсів.

За виявлених обставин позивач звернувся до суду про скасування наданого дозволу TOB «Біг Лейк», який видано з порушенням.

Відповідно до пункту 1 Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області, затвердженого наказом Держрибагентства від 15.07.2016 № 229 (надалі - Положення) Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України (далі Держрибагентство), діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується.

Держрибагентство, відповідно до Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 895 є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.

Таким чином, Миколаївський рибоохоронний патруль є територіальним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері рибної о господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності.

Відповідно до абз. 34 ст. 9 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, відповідно до покладених на нього завдань належить видача документів дозвільного характеру у сфері рибного господарства.

Відповідно до п. 5.1 Положення Миколаївський рибоохоронний патруль видає, переоформлює, видає дублікати та анулює дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) та підтверджує законність вилучення водних біоресурсів із середовища їх існування та перероблення продуктів лову (у разі необхідності суб`єкту господарювання для здійснення зовнішньоторговельних операцій) відповідно до законодавства України.

Закон України «Про природно-заповідний фонд України» визначає правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів.

Відповідно до частини 1 статті 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

При цьому у частинах 3-6 статті 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» розмежовується дозвільний порядок використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення та у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення.

Згідно із ст. 24 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, крім видів водних біоресурсів, занесених до Червоної книги України. Строк дії дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) становить п`ять років.

Процедуру видачі суб`єктам господарювання дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) (далі - дозвіл) або відмови в його видачі, переоформлення, видачі дубліката та анулювання дозволу визначає Порядок видачі дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) або відмови в його видачі, переоформлення, видачі дубліката та анулювання зазначеного дозволу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 № 801(надалі - Порядок № 801).

За вказаним Порядком № 801 видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

У пункті 1 вказаного Порядку дійсно зазначено, що дія зазначеного дозволу не поширюється на використання водних біоресурсів, які перебувають в межах територій природно-заповідного фонду.

Таке положення Порядку №801 повністю відповідає нормам Закону України «Про природно-заповідний фонд України», яким передбачений спеціальний порядок отримання дозволу на використання природних ресурсів в межах природно-заповідного фонду.

Відповідно до ч. З ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення. На землях природно-заповідного фонд та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Статтею 63 Закону України «Про охорони природи та навколишнього середовища» встановлено, що рекреаційні зони призначені для організованого масового відпочинку населення і туризму та на них забороняється господарська та інша діяльність, що негативно впливає на навколишнє природне середовище або може перешкодити використанню їх за цільовим призначенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» регіональні ландшафтні парки є природоохоронними рекреаційними установами місцевого чи регіонального значення що створюються з метою збереження в природному стані типових або унікальних природних комплексів та об`єктів, а також забезпечення умов для організованого відпочинку населення.

Частиною 4 ст. 23 цього Закону визначено, що на регіональні ландшафтні парки покладається виконання таких завдань: збереження цінних природних та історико-культурних комплексів та об`єктів; створення умов для ефективного туризму, відпочинку та інших видів рекреаційної діяльності в природних умовах з додержанням режиму охорони заповідних природних комплексів і об`єктів; сприяння екологічній освітньо-виховній роботі.

Згідно з п.7 Порядку № 801 підставою для анулювання дозволу, виданого суб`єктові господарювання, є: звернення із заявою про анулювання дозволу; ліквідація суб`єкта господарювання - юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; рішення суду про скасування дозволу; систематичні грубі (три і більше) порушення протягом попереднього року вимог законодавства у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів; встановлення факту надання в заяві та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації.

Частино 6 статті 24 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» визначено, що дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, у разі рішення суду про скасування дозволу.

Таким чином, враховуючи, що Бакшалинське (Прибузьке) водосховище, розташоване на відстані біля 2-х км від с.Щуцьке, Доманівського району Миколаївської області відноситься до природно-заповідного фонду, а саме до регіонального ландшафтного парку «Гранітно-степове Побужжя» Миколаївської області відповідач мав отримати дозвіл у відповідності до ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд».

Отже, доводи позивача є обґрунтованими, а виданий дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) від 16.06.2017 № 008, виданий Управлінням Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області Товариству з обмеженою відповідальністю «Біг Лейк» (), підлягає скасуванню.

Згідно з частинами 1-3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 139, 241 - 246, 255, 293, 296 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області (Миколаївський рибоохоронний патруль) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біг Лейк» про скасування дозволу задовольнити.

2. Скасувати дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) від 16.06.2017 № 008, виданий Управлінням Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області Товариству з обмеженою відповідальністю «Біг Лейк» ().

Позивач: Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області (Миколаївський рибоохоронний патруль) (адреса: м. Миколаїв, пр. Героїв України, 2-а, )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Біг Лейк» (адреса: 04213, м. Київ, вул. Прирічна, 9, оф. 3, )

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко