Справа № 540/987/20
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

28 квітня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/987/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Гомельчука С.В., розглянувши у порядку письмового провадження процесуальні питання в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального Головного управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зобов`язання зняти арешт з розрахункових рахунків,

встановив:

15.04.2020 року до Херсонського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) з позовною заявою до Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального Головного управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач, Олешківський РВ ДВС), у якому просить зобов`язати Олешківський РВ ДВС зняти арешт з розрахункових рахунків ФОП ОСОБА_1 . Позовна заява надійшла до канцелярії суду засобами поштового зв`язку 16.04.2020 року.

З огляду на те, що позовна заява не відповідала вимогам статті 160 КАС України, ухвалою суду від 21.04.2020 року позовну заяву залишено без руху, встановлено строк на усунення її недоліків.

27.04.2020 року на виконання вимог означеної ухвали, позивачем подано до суду уточнену позовну заяву.

Втім, детально проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Зі змісту позовної заяви, та доданих до неї документів вбачається, що Херсонським окружним адміністративним судом винесено рішення від 13.03.2015 року по справі №821/598/15-а, яким вирішено стягнути з позивача на користь Цюрупинської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області податкову заборгованість в розмірі 152 213,29 грн. На виконання наведеного судового рішення видано виконавчий лист від 30.04.2015 року № 821/598/15-а, який в подальшому було звернуто до примусового виконання до Цюрупинського РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області (правонаступником станом на момент звернення до суду із даним позовом є Олешківський РВ ДВС). Постановою державного виконавця від 20.11.2015 року (виконавче провадження № 47718600) накладено арешт на рахунки, що належать ОСОБА_1 (боржнику). Постановою державного виконавця Цюрупинського РВ ДВС від 28.12.2015 року виконавчий лист повернуто стягувачу без виконання, проте не вирішено питання щодо скасування арешту рахунків боржника. Ухвалою суду від 29.12.2015 року задоволено заяву ОСОБА_1 , тим самим, встановлено розстрочку виконання судового рішення зі сплатою суми щомісячного платежу 4175,72 грн. до 30 числа кожного місяця, починаючи з січня 2016р. по грудень 2018 р., тобто питання виконання судового рішення визначено вказаною ухвалою. Звернувшись до Олешківського РВ ДВС із заявою про скасування арешту рахунків, оформленого постановою державного виконавця від 20.11.2015 року, позивач отримав лист-відповідь від 10.02.2020 року за вих. № 7848, якою у задоволенні заяви було відмовлено. Не погоджуючись із означеною відмовою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Наведені обставини свідчать на користь висновку про те, що позивач дізнався про порушення своїх прав саме з листа відповідача, датованого 10.02.2020 року.

Дата отримання позивачем зазначеного листа суду не відома, при цьому матеріали справи такої інформації не містять, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно положень ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (ч. 1). Позовну заяву може бути подано до суду в десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (п. 1 ч. 2).

У відповідності до ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404), рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 р., набула чинності для України 11.09.1997 р.) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" (заява №20347/03 §35) зазначено "… пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності…".

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.".

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені строків звернення з позовом до суду.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Отже, звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом обумовлене законодавцем відповідним строком (десять робочих днів), який обчислюється з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, спричинене діями та/або бездіяльністю державного виконавця.

З огляду на вказані норми, а також зважаючи на те, що за матеріалами справи не вбачається за можливе виявити дату отримання позивачем листа державного виконавця, тобто дата виявлення позивачем порушення його прав суду залишається невідомою, вказана обставина позбавляє суд можливості перевірити дотримання позивачем строків звернення до суду із даним позовом, які встановлено спеціальним законодавством для судового оскарження рішень, дій та/або бездіяльності державного виконавця.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що згідно ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (ч. 6 ст. 161 КАС України).

Відтак, позивач повинен надати до суду інформацію, яка свідчитиме про дату ознайомлення останнього зі змістом оскаржуваних постанов, та докази на підтвердження своїх доводів або заяву про поновлення пропущеного строку із вказанням підстав такого пропуску, які також мають підтверджуватися відповідними доказами.

Суд звертає увагу позивача на те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 р., розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3 яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Отже, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки, встановлені КАС України продовжуються на строк дії такого карантину.

Проте, строки для звернення до суду з метою оскарження рішень, дій та/або бездіяльності державного виконавця встановлені частиною 2 ст. 287 КАС України, тому положення вказаного Закону у цій частині не поширюються на спірні правовідносини, які виникли у даному випадку. Водночас, передбачені ст. 122 КАС України строки продовжуються згідно норм вказаного Закону у випадку, якщо закінчення строку звернення до суду припадає на час дії норм означеного Закону (з 02.04.2020 року). Відтак, якщо строк звернення сплинув до набрання чинності Законом України від 30.03.2020 № 540-IX, такий строк вважається пропущеним та безумовному продовженню не підлягає.

У відповідності до приписів ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч. 1).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу (ч. 3).

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч. 2 ст. 171 КАС України).

Згідно положень ч. 2 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне продовжити строк, встановлений для усунення недоліків позовної заяви, тому керуючись ст. ст. 121, 169, 171, 287 КАС України, суд

ухвалив:

Продовжити строк, встановлений для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення даної ухвали.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/987/20 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя С.В. Гомельчук