Справа № 360/1267/20
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

27 квітня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1267/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - відповідач, ГУНП в Луганській області), в якому позивач просив суд:

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь позивача винагороду за участь в антитерористичній операції в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення за листопад 2015 року -3352, 66 грн.; грудень 2015 року -4190, 83 грн., січень 2016 року - 4433,58 грн. Загальна сума стягнення складає 11977, 08 грн.

- допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в межах за один місяць (арк.спр.1-2).

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

Відповідно до довідки від 27.09.2019 № А-710 в період з 01.08.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 26.07.2017 ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції на території Луганської області. Зазначена довідка видана на підставі наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 12.12.2014 № 97, від 17.11.2015 № 321, від 07.12.2015 № 341, від 06.08.2017 № 222 дек.

На запит позивача від 26.02.2020 щодо отриманих доходів з 07.11.2015 по 31.01.2016 головним управлінням національної поліції в Луганської області позивачу було видано довідку № 216 (111)22-2020 від 28.02.2020 про грошові нарахування та їх виплату за період з 07.11.2015 по 31.01.2016 та направлено з супровідним листом № 1283/111/22/05-2020 від 02.03.2020 з якої стало відомо про не нарахування та не виплату позивачу винагороди за безпосередню участь в антитерористичних операціях за період з 07.11.2015 по 31.01.2016, що в свою чергу було передбачено та встановлено п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 №158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету».

Враховуючи те, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, вказаною постановою КМУ від 04.06.2014 № 158 встановлювалась виплата винагороди в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць, то за період з 07.11.2015 по 31.01.2016 була не виплачена винагорода в розмірі 11977, 08 грн., а саме: за листопад 2015 року - 3352, 66 грн; грудень 2015 року - 4190, 83 грн та січень 2016 року - 4433,58 грн.

Позивач зазначив, що наказ АТЦ при СБУ є належним доказом безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Луганської області і це накази АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158, від 17.11.2015 № 321, від 07.12.2015 № 341, від 16.11.2017 № 325 дск, який є підставою Довідки від 17.07.2018 року № А - 13686.

Також на підтвердження участі позивача в АТО, 18.09.2019 останній з заявою звернувся до Лисичанського ВП ГУНП з проханням надати усю наявну інформацію про безпосередню участь в АТО у період часу з 07.11.2015 та по 31.01.2016 Лисичанським ВП ГУНП була надана відповідь № 42805/111/35-2019 від 15.10.2019, де вказано, що в Лисичанському ВП ГУНП перебувають рапорти згідно яких ОСОБА_1 відповідно до статті 5 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», був задіяний як сили та засоби антитерористичного центру при СБУ у наступних заходах, а саме: згідно рапортів начальника Відділення поліції № 2 Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області майора поліції Желтова 0.0. за листопад та грудень 2015 року та рапорту за січень 2016 року ОСОБА_1 перебуваючи на посаді оперуповноваженого КП Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області перебував у зоні проведення АТО та постійно здійснював доставку та перевірку осіб затриманих у зоні проведення АТО за підозрою до причетності до НЗФ з блок посту Лисичанськ-Гірське, який розташовано на території обслуговування ВП № 2 Лисичанського ВП ГУНП. Проводив оперативні заходи щодо встановлення осіб причетних до НЗФ, встановлення місцезнаходження осіб, які перебувають у розшуку передбачених статтею 260 КК України та здійснював супровід кримінальних проваджень передбачених статтею 260 КК України.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, до відділу діловодства та обліку звернення громадян 17.04.2020 за вхідним реєстраційним номером 15529/2020 надав відзив на позовну заяву від 16.04.2020 №328/111/28-2020 (арк.спр.25-13), в якому заперечував проти задоволення позову.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (арк.спр.19-20).

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак до суду повернувся конверт з довідкою поштового відділення за формою №20 «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (арк.спр.24).

За приписами частин третьої та четвертої статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється:

1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу;

2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, просив провести судове засідання без цого участі (арк.спр.136).

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (арк.спр.4,5,6).

Відповідно до довідки начальника УКЗ ГУНП в Луганській області Чабана В. у період з 06.11.2015 по 26.07.2017 позивач проходив службу в Лисичанському ГУ НП в Луганській області та наказом ГУНП №522 о/с від 26.07.2017 переведений за ст.65, п.п.8,9 Закону України «Про національну поліцію» до Головного управління Національної поліції в м.Києві (арк.спр.39).

Згідно довідки ГУНП в Луганській області від 27.09.2019 №А-710 позивач наказом першого заступника керівника АТЦ при СБУ (по стройовій частині) від 12.12.2014 №98, від 17.11.2015 №321, від 07.12.2015 №341, від 06.08.2017 №222 дск дійсно в період з 01.08.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 26.07.2017 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області (арк.спр.3).

Відповідно до довідки про доходи від 28.02.2020 №216/111/22-2020, яка надана Головним управлінням Національної поліції в Луганській області за період з 07.11.2015 по 31.01.2016 позивачу нараховано:

- за листопад 2015 року - 3352,66 грн, з яких: 1920,00 грн - посадовий оклад, 1120,00 грн - оклад за спеціальним званням, 456,00 грн - вислуга років;

- за грудень 2015 року - 4190,83 грн, з яких: 2400,00 грн - посадовий оклад, 1400,00 грн - оклад за спеціальним званням, 570,00 грн - вислуга років;

- за січень 2016 року - 4433,58 грн, з яких: 2400,00 грн - посадовий оклад, 1400,00 грн - оклад за спеціальним званням, 570,00 грн - вислуга років (зворотній бік арк.спр.17).

Вирішуючи спір по суті, суд зазначив наступне.

Статтею 13 Закону України від 20.03.2003 №638-IV "Про боротьбу з тероризмом" визначено, що при проведенні антитерористичної операції використовуються сили і засоби (особовий склад, спеціалісти, зброя, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) суб`єктів боротьби з тероризмом, а також підприємств, установ, організацій, які залучаються до участі в антитерористичній операції, в порядку, визначеному згідно з положенням, зазначеним у частині другій статті 12 цього Закону.

За рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.

Працівники правоохоронних органів, військовослужбовці та інші особи, які залучаються до антитерористичної операції, на час її проведення підпорядковуються керівнику оперативного штабу.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету" встановлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 р. виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

На виконання наведеної постанови Міністерством внутрішніх справ України видано наказ № 719 від 23.07.2014, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 08.08.2014 за №939/25716 "Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України" яким передбачено виплачувати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, починаючи з 01.05.2014, винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень у розрахунку на місяць.

Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), за останньою займаною штатною посадою на час участі в зазначених операціях і заходах.

У п.2 цього наказу визначено, що винагороду виплачувати за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників)), начальників органів внутрішніх справ.

Тобто, виходячи з приписів наведених норми, винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції виплачується тільки за час фактичної участі у заходах, передбачених пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158.

З 03.02.2015 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року №24 "Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій" (далі постанова №24), пунктом 1 якої встановлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень (абзац 2 пункту 1 Постанови № 24).

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Постанови № 24 винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).

Згідно з пунктом 1 додатку № 1 до Постанови № 24 в період мобілізації (в тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, період проведення антитерористичної операції винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення виплачується за безпосередню участь військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 № 24 наказом Міністерства оборони України від 02.02.2015 № 49 "Про особливості виплати винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичної операції", зареєстр. в Міністерстві юстиції України 05.02.2015 за № 135/26580, затверджено Порядок виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі Порядок №49).

У п.4 розділу І Порядку №49 визначено, що виплата винагород здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій), керівництва військових формувань та органів державної влади. Командирам (начальникам) військових частин (закладів, установ, організацій) наказами вищих командирів (начальників, керівників).

За приписами п.3 розділу 2 Порядку №49 винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у пункті 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції виплачується тільки за час фактичної участі у відповідних заходах, які зазначені у п.1 додатку 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 №24 "Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій".

Відповідно до п.5 розділу ІІ Порядку №49 військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов: залучені до проведення АТО; перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу АТО (крім військовослужбовців військових прокуратур та розвідувальних органів України); перебувають у районі проведення АТО.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 №18 "Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських" встановлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень.

Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Суд зазначає, що з системного аналізу нормативних актів вбачається, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції виплачується тільки за час фактичної участі у відповідних заходах, які зазначені у п.1 додатку 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 №24 "Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій", у разі одночасного дотримання особами таких умов: залучені до проведення АТО; перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу АТО (крім військовослужбовців військових прокуратур та розвідувальних органів України); перебувають у районі проведення АТО.

Отже, зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі. В подальшому, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, видається відповідний наказ, який, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, призначеної за безпосередню участь у проведенні АТО.

Наданими доказами підтверджуються ті обставини, що позивач перебував у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань.

Однак, докази на підтвердження фактичної участі позивача у проведенні антитерористичної операції у весь період служби в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, відповідачем направлявся запит від 03.04.2020 №257/111/28-2020 до УПД ГУНП в Луганській області щодо надання інформації про виконання ОСОБА_1 наказів ГУНП в Луганській області щодо виконання поставлених завдань охорони об`єктів у період з 07.11.2015 по 31.01.2016; постові відомості під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), де визначені особовий склад, який залучається до охорони, час, місце, порядок виконання завдань, книга служби нарядів та подій, що відбувалися у період з 07.11.2015 по 31.01.2016; у разі участі ОСОБА_1 у період з 07.11.2015 по 31.01.2016, у відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою: журнал бойових дій (журнал ведення оперативної обстановки); бойове донесення (підсумкове, термінове або позатермінове), рапорт керівника підрозділу, який виконував завдання; інші докази безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції за наявності (арк.спр.45).

На вищевказаний запит УПД ГУНП в Луганській області надало відповідь від 06.04.2020 №1228/111/21-2020, в якій зазначив, що запитувані документи та відомості відносно гр. ОСОБА_1 (за період з 07.11.2015 по 31.01.2016) в Управлінні превентивної діяльності ГУНП в Луганській області відсутні (арк.спр.46).

Крім того, відповідачем було надіслано запит від 03.04.2020 №256/111/28-2020 до Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області, щодо надання інформації про повний перелік документів, який визначено у відповіді Головного управління Національної поліції в Луганській області від 15.10.2019 № 42805/111/32-2019 (книги нарядів з 10.09.2014 по 26.07.2017, рапорти, тощо) та докази залучення ОСОБА_1 до безпосередньої участі в антитерористичній операції (накази, рапорти, тощо) за період з 07.11.2015 по 31.01.2016 (арк.спр.52).

Лисичанським ВП ГУНП в Луганській області було надано довідку №14485/111/35-2020 від 06.04.2020, в якій зазначено, що в секторі превенції Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області будь-які відомості (накази, рапорти тощо) щодо безпосередньої участі в антитерористичній операції ОСОБА_1 , за період часу з 07.11.2015 по 31.01.2016 відсутні (арк.спр.54).

Лисичанським ВП ГУНП в Луганській області було також надано довідку від 06.04.2020 №1445/111/35-2020, з якої вбачається, що позивач був задіяний в період з 07.11.2015 по 31.01.2016 у наступних заходах, а саме:

- рапорт начальника ВП № 2 Лисичанського ВП ГУМВС України у Луганській області майора міліції Желтова О.О. від 30.11.2015, відповідно якого: «...лейтенант поліції ОСОБА_1 , оперуповноважений КП Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області постійно здійснював доставку та перевірку осіб затриманих у зоні проведення АТО за підозрою до причетності до НЗФ з блок посту Лисичанськ-Гірське, який розташовано на території обслуговування ВП № 2 Лисичанського ВП ГУНП. Проводив оперативні заходи щодо встановлення осіб причетних до НЗФ, встановлення місцезнаходження осіб, які знаходяться у розшуку передбачених ст. 260 КК України та здійснював супровід кримінальних проваджень передбачених ст. 260 КК України ЕРДР № 93, 0000285...».

- рапорт начальника ВП № 2 Лисичанського ВП ГУМВС України у Луганській області майора міліції Желтова О.О. від 22.12.2015, відповідно якого: «...лейтенант поліції ОСОБА_1 , оперуповноважений КП Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області постійно здійснював доставку та перевірку осіб затриманих у зоні проведення АТО за підозрою до причетності до НЗФ з блок посту Лисичанськ-Гірське, який розташовано на території обслуговування ВП № 2 Лисичанського ВП ГУНП. Проводив оперативні заходи щодо встановлення осіб причетних до НЗФ, встановлення місцезнаходження осіб, які знаходяться у розшуку передбачених ст. 260 КК України та здійснював супровід кримінальних проваджень передбачених ст. 260 КК України ЕРДР № 0001793, 0002406...».

- рапорт начальника ВП № 2 Лисичанського ВП ГУНП України в Луганській області майора міліції Желтова О.О. від 29.01.2016 року відповідно до якого: «...лейтенант поліції ОСОБА_1 , оперуповноважений КП Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області постійно здійснював доставку та перевірку осіб затриманих у зоні проведення АТО за підозрою до причетності до НЗФ з блок посту Лисичанськ-Гірське, який розташовано на території обслуговування ВП № 2 Лисичанського ВП ГУНП. Проводив оперативні заходи щодо встановлення осіб причетних до НЗФ, встановлення місцезнаходження осіб, які знаходяться у розшуку передбачених ст. 260 КК України та здійснював супровід кримінальних проваджень передбачених ст. 260 КК України ЕРДР № 0001793, 0002406, та встановленні місцезнаходження осіб, що перебувають у розшуку за ст. 260 КК...» (арк.спр.55).

Так, Лисичанським ВП ГУНП України в Луганській області було надано книгу нарядів, з якого вбачається, що позивач 13.11.2015, 10.12.2015, 30.12.2015,10.01.2016 та 26.01.2016 був у наряді (зворотній бік арк.спр.75,76, арк.спр.78, зворотній бік арк.спр.79,80).

Суд зазначає, що виконання позивачем службових обов`язків у містах, які відносяться до зони проведення АТО, не свідчить про виконання позивачем конкретних завдань, пов`язаних з його безпосередньою участю в проведенні АТО, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для виплати позивачу винагороди за участь в антитерористичній операції за спірний період.

Щодо клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, у зв`язку з пропущенням позивачем строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Правові позиції Конституційного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих у справах щодо офіційного тлумачення статті 233 КЗпП України від 15.10.2013 №9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - Рішення від 15.10.2013 № 9-рп/2013) та від 15.10.2013 № 8-рп/2013.

Згідно п. 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.10.2013 № за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1,12 Закону України "Про оплату праці" (далі - Рішення від 15.10.2013 № 8-рп/2013).

Відповідно до п. 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.10.2013 № 8-рп/2013, під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Згідно вищезазначеного Рішення від 15.10.2013 № 8-рп/2013, у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Таким чином, застосування частини п`ятої статті 122 КАС України у публічних спорах про стягнення заробітної плати (суддівської винагороди, грошового забезпечення тощо) у разі порушення законодавства про оплату праці і, відповідно, обмеження права на звернення до суду місячним строком призведе до дискримінації державних службовців за ознакою місця роботи, оскільки працівники інших установ та організацій, на яких не поширюється частина п`ята статті 122 КАС України, можуть застосувати своє право безстроково.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне застосувати частину другу статті 233 КЗпП України по даній справі, тобто позивач не обмежений строком зверненням з даним адміністративним позовом.

Таким чином, суд не враховує посилання відповідача стосовно пропущеного позивачем строку на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.О. Кисельова