Справа № 420/1353/20
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1353/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Бойко О.Я.,

розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України Одеської області (65107, м. Одеса, вул. Канатна,83) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання призначити, нарахувати та виплатити пенсію вирішив задовольнити адміністративний позов.

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Одеської області в якому просив:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України Одеської області №1 від 19.11.2019р. про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Одеської області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , пенсію з 08.09.2019р., застосувавши при розрахунку пенсії 28 років 1 місяць 5 днів спеціального стажу за списком №2.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

26.10.2019р. позивач звернувся до відповідача заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

На момент звернення до пенсійного органу позивачеві виповнилося 55 років (08.09.2019р). Він мав 38 років 7 днів безперервного страхового стажу (з 01.09.1981р. по 08.09.2019р.).

Відповідач рішенням №1 від 19.11.2019р. відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки йому не зарахований:

- період навчання позивача у Ризькому льотно-технічному училищі цивільної авіації (з 01.09.1981 по 31.05.1984р.). При цьому відповідач посилається на той факт, що рішенням кваліфікаційної комісії позивачеві у 1984р. була присвоєна кваліфікація радіотехніка. А 16.04.1984 позивач був зарахований на посаду електромеханіка РЕМ до Одеського об`єднаного авіазагону та з 18.04.1986 р. переведений техніком по радіонавігації;

- період роботи позивача на посаді техніка радіолокації та радіонавагації у ВАТ «Авіокампанія «Одеські авіалінії»» (22.08.1992 р. по 30.06.1994р.). Причиною такого неврахування стажу відповідач називає відсутністю відомостей про проведення атестації робочого місця на даному підприємтсві протягом вказаного періоду.

Позивач вважає зазначене рішення протиправним та таким, що належить до скасування. Свої доводи позивач обґрунтовує тим, що він протягом трьох місяців після його навчання у Ризькому льотно-технічному училищі цивільної авіації одразу влаштувався на роботу за набутою професією електромеханіком РЕМ до Одеського об`єднаного авіазагону. Через дану обставину з урахуванням приписів ст.38 ЗУ «Про професійну (професійно-технічну) освіту» він набув право, щоб період його навчання з 01.09.1981 по 31.05.1984р. був зарахований у спеціальний пільговий стаж.

Також позивач посилається на те, що починаючи свій трудовий стаж, з посади електромеханіка РЕМ з 16.04.1984р. до 07.10.2009р. він постійно перебував на посадах ( електромеханік, технік з радіолокації та радіонавігації, інженер з радіолокації та радіонавігації), які були пов`язані з роботами з особливо шкідливими умовами праці згідно з списком №2 відповідно до підрозділу 53-г, розділу XXVIII списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 11.03.1994р. №162 робітники і спеціалісти, постійно зайняті на роботах з джерелами УКВ, УВЧ, СВЧ випромінювань. Сукупний спеціальний стаж позивача на зазначених роботах складає 28 років 1 місяць 5 днів.

24 лютого 2020 року ухвалою Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України. Суд встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

10.03.2020р. через канцелярію суду надійшов від відповідача відзив на позов. У своєму відзиві відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог з наступних підстав.

На думку відповідача, у позивача відсутній необхідний спеціальний стаж, який надає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Так, на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах його спеціальний стаж складає 8 років 2 місяці при загальному стажі роботи - 38 років 1 місяць.

До пільгового стажу відповідач не враховує:

1) період навчання позивача у Ризькому льотно-технічному училищі цивільної авіації (з 01.09.1981 по 31.05.1984р.).

При цьому відповідач посилається на той факт, що рішенням кваліфікаційної комісії позивачеві у 1984р. була присвоєна кваліфікація радіотехніка. А 16.04.1984 позивач був зарахований на посаду електромеханіка РЕМ до Одеського об`єднаного авіазагону та з 18.04.1986 р. переведений техніком по радіонавігації, що не відповідає його набутій професії;

2) період роботи позивача на посаді техніка радіолокації та радіонавагації у ВАТ «Авіокампанія «Одеські авіалінії»» (22.08.1992 р. по 30.06.1994р.).

Причиною такого неврахування стажу відповідач називає відсутністю відомостей про проведення атестації робочого місця на даному підприємстві протягом вказаного періоду.

Відсутність цієї умови не дає позивачеві права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Ознайомившись з аргументами сторін, викладеними в їхніх заявах по суті, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2019р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.12).

На момент звернення позивачеві виповнилося 55 років (08.09.2019р). Безперервний страховий стаж позивача складав 38 років 7 днів (з 01.09.1981р. по 08.09.2019р.).

21.11.2019р. позивач отримав рішення №1 від 19.11.2019р. про відмову у призначенні пенсії (а.с.15).

У вказаному рішенні відповідач посилається, як на причину своєї відмови, на те, що спеціальний стаж позивача складє складає 8 років 2 місяці при загальному стажі роботи - 38 років 1 місяць., який є недостатнім для призначення пільгової пенсії.

До пільгового стажу відповідач не врахував:

1) період навчання позивача у Ризькому льотно-технічному училищі цивільної авіації (з 01.09.1981 по 31.05.1984р.).

Причиною неврахування є той факт, що рішенням кваліфікаційної комісії позивачеві у 1984р. була присвоєна кваліфікація радіотехніка, а 16.04.1984 позивач був зарахований на посаду електромеханіка РЕМ до Одеського об`єднаного авіазагону. Дана посада, на думку відповідача, не відповідає набутій в училищі професії позивача.

2) період роботи позивача на посаді техніка радіолокації та радіонавігації у ВАТ«Авіокампанія «Одеські авіалінії»» (22.08.1992 р. по 30.06.1994р.).

Причиною такого неврахування стажу відповідач називає відсутністю відомостей про проведення атестації робочого місця на даному підприємстві протягом вказаного періоду.

Вирішуючи питання щодо правомірності вимог позивача суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України: «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника також у старості або в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за віком на пільгових умовах працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць -після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на загачених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-ІV (далі Закон України №1058-ІV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до п. 3 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників», при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 цього «Порядку», зазначено, що застосування списків проводиться за результатами атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до пунктів 2, 16 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності з 01.01.2004 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими та важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення", а особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. ПоложенняЗакону України "Про пенсійне забезпечення"застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Суд не погоджується з аргументами відповідача про те, що у позивача відсутній спеціальний стаж, який дає право йому на пенсію за віком на пільгових умовах.

По-перше, суд вважає протиправним неврахування стажу навчання у Ризькому льотно-технічному училищі цивільної авіації та подальшої роботи позивача електромеханіком РЕМ Одеського об`єднаного авіазагону.

Так, згідно з підрозділом 53-г, розділу XXVIII списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 11.03.1994р. №162 робітники і спеціалісти, постійно зайняті на роботах з джерелами УКВ, УВЧ, СВЧ випромінювань.

Відповідно до підрозділу 33-2а, розділу ХХХІІІ списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 16.01.2003р. №36 робітники та фахівці зайняті на роботах з джерелами УКВ, УВЧ, СВЧ випромінювань.

З огляду на трудову книжку позивача, він після навчання у Ризькому льотно-технічному училищі цивільної авіації, був у квітні 1984р. прийнятий електромеханіком РЕМ Одеського об`єднаного авіазагону для обслуговування УВЧ та СВЧ генераторів. Тобто подальша робота була пов`язана із зайнятість позивача з джерелами УВЧ та СВЧ, що відноситься до списку №2 (а.с.19).

Згідно з ч.1 ст.38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Таким чином, суд робить висновок, що позивач має право на зарахування періоду навчання до спеціального стажу у разі працевлаштування за набутою професією. При цьому суд вважає помилковим те, що відповідач ототожнює поняття «професії» з поняттям «посада», порівнюючи назву посади з кваліфікацією.

У листі Міністерства праці і соціальної політики №402/13/116-06 від 07.11.2006р. міститься тлумачення понять:

посада - це службове положення працівника, зумовлене колом його обов`язків, посадовими правами та характером відповідальності.

Професія - здатність виконувати роботи, які вимагають від особи певної кваліфікації.

В свою чергу відповідно до п.14,15 ст.1 ЗУ «Про (професійно-технічну) освіту», кваліфікація- визнана уповноваженим суб`єктом та засвідчена відповідним документом стандартизована сукупність здобутих особою компетентностей (результатів навчання).

Компетентність - динамічна комбінація знань, умінь, навичок, способів мислення, поглядів, цінностей інших особистих якостей, що визначає здатність особи успішно соціалізуватися, провадити професійну та/або подальшу навчальну діяльність.

Отже з сукупного аналізу тлумачення вказаних термінів суд робить висновок, що професія - це здатність виконувати роботи, які вимагають від особи певного набору знань, умінь, що визначають здатність провадити цю професійну діяльність.

Таким чином, термін «професія», який вживається в ст.38 Закону України ««Про професійну (професійно-технічну) освіту», не є тотожним терміну «посада».

Позивач, займаючи посаду електромеханіка РЕМ, виконував роботи з технічного обслуговування та ремонту радіоелектронної техніки аеродрому, що відповідає професії радіотехніка, радіомеханіка, які він отримав у Ризькому льотно-технічному училищі цивільної авіації за результатами навчання.

Як вже суд зазначав вище по тексту, відповідно до записів трудової книжки одразу після навчання Ризького ПТУ в березні 1984 року позивач був зарахований в квітні цього ж року електромеханіком РЕМ для обслуговування УКВ та СВЧ генераторів, які є електронним обладнанням (а.с.19).

Отже, суд робить висновок, що період навчання з 01.09.1981р. по 31.05.1984р. (2 роки 8 місяців) має бути зарахований до спеціального стажу.

По-друге, відповідно до записів з трудової книжки позивача з 16.04.1984р. він розпочинає свою трудову діяльність - працює на посаді електромеханіка на роботі з обслуговування УКВ та СВЧ генераторів, яка відноситься до посад за списком №2. Далі, 18.04.1986р. він був переведений техніком по радіонавігації, де був зайнятий на роботах з обслуговування УКВ та СВЧ генераторів, які відносяться до списку №2 . На цій посаді він пропрацював до 30.06.1994р.

Крім того, факт позивача на роботах, які відносяться до робіт за списком №2, підтверджується довідками №107 від 27.02.2006р., №223 від 06.11.2019р., №224 від 06.11.2019р., виданими ВАТ «Авіакомпанія «Одеські авіалінії» (а.с.24,25,26). Дані довідки підтверджують стаж роботи позивача з 16.04.1984р по 30.06.1994р. на посадах передбачених ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та розділом ХХХІІІ списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, відмова відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах за період роботи позивача з 22.08.1992 р. по 30.06.1994р. у ВАТ «Авіокампанія «Одеські авіалінії»» є безпідставною. А стаж роботи з 01.08.1992р. по 30.06.1994 р. ( 1 рік 10 місяців 29 днів) має бути зарахований до пільгового.

Далі, 01.07.1994 року позивач був переведений на посаду техніка радіолокації та радіонавігації 1 категорії групи по технічному обслуговуванню РСП, АРП в Одеський центр обслуговування повітряного руху філіалу ДП обслуговування повітряного руху України «Украерорух». Зайнятий на роботах з обслуговування УКВ та СВЧ обладнання , які відносяться до списку №2 (а.с.20).

На підставі наказу Укераероруху від 27.12.1996р. Одеський центр обслуговування повітряного руху філіалу ДП обслуговування повітряного руху України «Украерорух» перейменовано в Одеський регіональний структурний підрозділ ДП обслуговування повітряного руху України.

З 01.11.2005р. був переведений та працював на цьому ж підприємстві на посаді інженера з радіонавігації та радіолокації на роботах з обслуговування радіолокаційного комплексу «Іртиш» по 07.10.2009 рік (а.с. 20-21). Довідкою Одеського РСП ДП ОПР «Украерорух» №4.3.2.26-233 від 23.10.2019р. підтверджується, що умови праці позивача не змінювалися з 01.07.1994р. по 31.10.2005р.(а.с.37).

Що стосується робіт позивача на радіолокаційному комплексі «Іртиш» з 01.11.2005р. по 07.10.2009р. , копіями наказів про затвердження атестації робочих місць, встановлення пільг та компенсацій підтверджується, що роботи пов`язані з обслуговуванням та експлуатацією радіолокаційного комплексу «Іртиш», є роботою в шкідливих та важких умовах праці (а.с.27-28). Також даний факт підтверджує копія висновку державної експертизи умов праці ГУ праці та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації від 26.12.2003р. Відповідно до даного висновку посада інженера РЛК «Іртиш» є роботою в шкідливих та несприятливих умовах праці, за яку за результатами атестації встановлені пільги та компенсації (а.с.32).

Крім того, відповідно до карти оплати праці особа зайнята на посаді інженера радіолокаційного комплексу «Іртиш» має пільги в т.ч. пенсійне забезпечення за списком №2 (а.с.36).

Отже, на підстав викладених обставин, суд робить висновок, що в кінцевому підсумку в пільговий стаж позивача входить:

- період навчання з 01.09.1981р (2 роки 8 місяців 30 днів);

- пільговий стаж на посадах електромеханіка, техніка, інженера по радіонавігації, радіолокації на роботах по обслуговуванню УКВ та СВЧ генераторів, радіолокаціного комплексу «Іртиш», починаючи з 16.04.1984р по 06.10 2009р. та становить 28 років 1 місяць,5 днів.

Право на призначення пенсії виникло з 08.09.2019р. - з дати досягнення позивачем 55 річного віку. Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

При цьому суд не бере до уваги аргументи відповідача щодо відсутності відомостей про атестацію за період роботи у ВАТ «Авіокампанія «Одеські авіалінії»» у період 22.08.1992 р. по 30.06.1994р.

Порядок проведення атестації був затверджений постановою КМУ №442 від 01.08.1992р. «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (надалі - Порядок №442).

Згідно з п.3 Порядку №442 обов`язок проведення атестації покладено на керівників підприємств та організацій незалежно від форми власності й господарювання і визначити за її результатами перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням.

Отже, виходячи з аналізу даної норми права, працівник не може будь-яким чином впливати на проведення такої атестації.

Таким чином, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічний висновок міститься у постанові ВС/ВП від 19.02.2020р. у справі №520/15025/16-а.

Отже, відмовивши позивачеві у призначенні пенсії на пільгових умовах за непроведення атестації роботодавцем, відповідач поклав відповідальність за проведення атестації на позивача, що становить для останнього надмірний тягар.

Крім того, аналіз норм ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Також згідно з ч.ч.1,3 статті 44 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» : «Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій та окремих осіб […]а також в необхідних випадках […] перевіряти їх умови праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства для здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до пунктів 1-3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637 (далі- Порядок №637), основним документом , що підтверджую стаж роботи є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі, коли документи про трудовий стаж не зберіглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Таким чином, з метою забезпечення права позивача на пенсію на підставі зазначених вище правових норм відповідач мав можливість скористатись своїм правом і самостійно звернутися до відповідних підприємств, де працював позивач, архівів для винесення обґрунтованого рішення щодо призначення позивачеві пенсії на пільгових умовах.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення №1 про відмову у призначенні пенсії від 19.11.2019р. є необґрунтованим та відповідно протиправним.

Тобто суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження необхідного спеціального стажу для призначення позивачеві пенсії на пільгових умовах.

Згідно з ч.2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач впродовж розгляду даної адміністративної справи не надав доказів, які би спростували доводи позивача та підтвердили обґрунтованість висновку відповдача, що пільговий стаж позивача становить 8 років 2 місяці.

Таким чином, суд робить висновок, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення №1 про відмову у призначенні пенсії від 19.11.2019р. належить до задоволення. Відповідно обґрунтованою є позовна вимога про зобов`язання відповідача призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , пенсію, застосувавши при розрахунку пенсії 28 років 1 місяць 5 днів спеціального стажу за списком №2.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України Одеської області №1 від 19.11.2019р. про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Одеської області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , пенсію з 08.09.2019р., застосувавши при розрахунку пенсії 28 років 1 місяць 5 днів спеціального стажу за списком №2.

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України Одеської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок), 80 грн.

5. Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Суд зазначає, що під час карантину, встановленого постановою Кабінетом Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", строки на апеляційне оскарження, визначені КАС України продовжуються на строк дії карантину.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

6. Позивач- ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України Одеської області (65107, м. Одеса, вул. Канатна,83, ).

Суддя О.Я. Бойко

.