Справа № 200/4054/20-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 р. Справа№200/4054/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича ознайомившись з позовною заявою Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59)

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (84313, м. Краматорськ, бульв. Машинобудівників, 32/408)

про визнання протиправною та скасування вимоги державного виконавця

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Харків), відповідно до якого просив суд визнати протиправною та скасувати вимогу державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Харків) від 26.03.2020 №8895.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до Головного управління ДПС у Донецькій області надійшла вимога державного виконавця від 26.03.2020 №8895, яка винесена старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) В.В.Козаченко.

Вказана вимога державного виконавця від 26.03.2020 №8895, винесена в межах виконавчого провадження № 57185200 та адресована ГУ ДПС у Донецькій області.

У вимозі зазначено: «Начальнику Головного управління ДПС у Донецькій області 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59»), також, у вказаній вимозі зазначено про застосування штрафу у розмірі 5100,00 грн. у випадку ненадання відповідних документів та невиконання рішення суду.

При цьому, ГУ ДПС у Донецькій області не є стороною виконавчого провадження № 57185200.

Позивач зазначає, що відповідні ухвали про заміну сторони з ГУ ДФС у Донецькій області на ГУ ДПС у Донецькій області, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень у судовій справі №805/2366/16-а, відсутні. Відповідну постанову державного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження ГУ ДПС у Донецькій області не надано.

Позивач вважає вказану вимогу протиправною, та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 200/6960/19-а в задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Донецькій області про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

04.02.2020 року відповідачем винесено постанову про накладення штрафу на боржника АСВП № 60828992 у розмірі 5100,00 грн.

Ухвалою від 21 квітня 2020 року суд відкрив провадження у справі, призначивши до розгляду на 29 квітня 2020 року, з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтями 268-272, 287 КАС України.

24 квітня 2020 року до суду засобами поштового зв`язку представником відповідача надано відзив на позовну заяву.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач - Головне управління ДПС у Донецькій області, є юридичною особою, зареєстрованою в Україні, органом державної влади, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, , зареєстроване за адресою: 87515, Донецька область, місто Маріуполь, вул. Італійська, 59.

Відповідач - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області (далі - орган ДВС), орган державної виконавчої служби, на який відповідно до п.п. 3, 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, покладено виконання рішень, за якими боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, окружні прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи.

Дочірнє підприємство "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов`янський курорт" ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про зобов`язання прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 1161404,02 грн. визначеного у вимозі №Ю-1342-25 від 05.04.2016 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року, позовні вимоги задоволено, зобов`язано Слов`янську об`єднану державну податкову інспекцію головного управління ДФС у Донецькій області прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 1161404,01 грн. визначеного у вимозі №Ю-1342-25 від 05.04.2016 року.

На виконанні органу ДВС перебуває виконавче провадження АСВП № 57185200, відкрите на підставі виконавчого листа №805/2366/16-а, виданого 20.08.2018 року Донецьким окружним адміністративним судом, про зобов`язання Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 1161404,01 грн. визначеного у вимозі № Ю-1342-25 від 05.04.2016 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.10.2018 задоволено заяву Головного управління ДФС у Донецькій області про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 805/2366/16-а за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Санаторно - курортного реабілітаційного центру "Слов`янський курорт" ЗАТ лікувально - оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" до Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області замінено боржника - Слов`янську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на його правонаступника - Головне управління ДФС у Донецькій області (, юридична адреса: 85726, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114).

26 березня 2020 року відповідачем надіслано позивачу вимогу державного виконавця за вих. № 8895 в порядку ст.ст. 18, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», якою зобов`язано позивача:

- виконати зазначене рішення суду в 10-денний термін з дня отримання вимоги;

- інформацію про виконання рішення суду та документи, що підтверджують цей факт надати до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькі області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)області поштою за адресою: 84313, бул. Машинобудівельників, 32, м. Краматорськ та на електронну адресу: ;

- попереджено позивача про те, що невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою кримінальну відповідальність згідно з законом та, у випадку ненадання вказаної інформації у встановлений державним виконавцем строк, до винних будуть застосовані заходи згідно ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказана вимога надійшла на адресу позивача 31 березня 2020 року, що підтверджується реєстраційним індексом вхідної кореспонденції ГУ ДПС у Донецькій області від 31.03.2020 № 44815/10.

01 квітня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про заміну сторони по справі від 26.03.2020 року № 8894.

08 квітня 2020 року ухвалою суду заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)про заміну сторони виконавчого провадження задоволено, замінено сторону виконавчого провадження (боржника) по справі з Головного управління ДФС у Донецькій області на Головне управління ДПС у Донецькій області (87500, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Італійська, будинок, 59, ).

08 квітня 2020 року позивач надав відповідь на вимогу державного виконавця за реєстраційним номером №30415/10/05-99-10-03-15, якою надано пояснення по суті поставлених державним виконавцем питання, при цьому наголошено, що по справі №805/2366/16-а Головне управління ДПС у Донецькій області не є стороною виконавчого провадження, з огляду на що позивач вважає вимогу державного виконавця №8895 від 26.03.2020 року протиправною.

15 квітня 2020 року державним виконавцем органу ДВС винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження ВП № 57185200 з Головного управління ДФС у Донецькій області на Головне управління ДПС у Донецькій області.

Відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечує, у зв`язку з тим, що для встановлення обставин, щодо виконання рішення суду, що перебуває на виконанні у відділі, на адресу Головного управління ДФС у Донецькій області було скеровано вимогу державного виконавця для отримання інформації з приводу виконання зазначеного рішення суду.

Відповідач зазначає, що до відділу надійшов лист боржника, яким зазначено, що Головне управління ДФС у Донецькій області не має повноважень та можливостей для виконання вимоги державного виконавця. А також повідомлено, що відділу необхідно звернутися до Головного управлінням ДПС у Донецькій області.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" від 18.12.2018 №1200 визначено, що Державна податкова служба України є правонаступником прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби Україниу відповідних сферах діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 затверджено положення про Державну податкову службу України та Державну митну службу України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України "Питання Державної податкової служби" від 21.08.2019 №682-р визначено можливість забезпечення здійсненняДержавною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митнуслужбу України" від 06.03.2019 №227 функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства і питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

28.08.2019 Державною податковою службою України прийнято наказ №36 "Про початок діяльності Державної податкової служби України", згідно з яким розпочато виконання Державною податковою службою України функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувачаодержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Враховуючи вищезазначене, державним виконавцем на адресу Головного управління ДПС у Донецькій області було скеровано вимогу державного виконавця від 26.03.2020 № 8865 для отримання інформації з приводу виконання зазначеного рішення суду.

До відділу надійшла відповідь Головного управлінням ДПС у Донецькій області, яким повідомлено, що заборгованість з ЄВ визначена у вимозі № Ю-1342-3 5 від 05.04.2016 у розмірі 1 161 404,01 грн., що підлягала списанню погашена у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень частини 1 статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Нормами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Статтями 2, 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено що, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) і представляє собою сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 1-3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, Закон України "Про виконавче провадження", Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу, винесена державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) АСВП № 60829862 від 04.02.2020 року є необґрунтованою, протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно ч. 1 до ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 3 ч.1, ч. 4 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно ч. 1 ст. 76 Закону України "Про виконавче провадження", за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 6, 9, 12 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії.

У вимозі, дорученні, запиті виконавця обов`язково зазначаються:найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім`я та по батькові державного виконавця або прізвище, ім`я та по батькові приватного виконавця; дата відкриття та номер виконавчого провадження; реквізити виконавчого документа; строк виконання; наслідки невиконання.

Питання процесуального правонаступництва під час виконання рішеннь адміністративних судів врегульовано ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, та ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з п.п. 12, 13 Розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, відзиву на адміністративний позов, додані до них документи, матеріали виконавчого провадження ВП № 57185200 та проаналізувавши законодавство, яким врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Вимога державного виконавця по своїй суті є рішенням державного виконавця, тому може бути оскаржена в порядку, визначеному ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши текст оскаржуваної вимоги державного виконавця органу ДВС від 26.03.2020 року №8895, судом встановлено, що державний виконавець пред`явив до позивача вимогу щодо виконання рішення суду в 10-денний термін з дня отримання вимоги, адресатом вимоги заначено саме позивача, а не Головне управління ДФС у Донецькій області, як відповідач зазначає в своєму відзиві.

Крім того, оскаржувана вимога винесена в один день з заявою державного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження, направленою до Донецького окружного адміністративного суду, за наслідками розгляду якої судом винесено ухвалу про її задоволення (ухвала по справі № 805/2366/16-а від 08.04.2015 року).

Таким чином, оскаржувана вимога винесена передчасно з порушенням порядку її винесення, без дотримання процедури заміни сторони виконавчого провадження, визначеної ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" та п.п. 12, 13 Розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, тобто до розгляду судом заяви про заміну сторони виконавчого провадження та винесення відповідної постанови державним виконавцем.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про протиправність оскаржуваної вимоги та її скасування.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку про ефективність обраного позивачем способу захисту та відновлення своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відсутні.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування вимоги державного виконавця - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 26.03.2020 №8895.

Повний текст рішення складено та підписано 29 квітня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити сторонам, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 Кодексу адміністративного судочинства України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко