Справа № 398/1108/19(2-а/398/5/20)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 398/1108/19(2-а/398/5/20)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області

на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2020 року

у справі №398/1108/19(2-а/398/5/20)

за позовом ОСОБА_1

до Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Кіровоградській області Подгородецького Василя Вікторовича

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

"29" березня 2019 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Кіровоградській області Подгородецького Василя Вікторовича в якому просила скасувати постанову №33/2017-Ол від 15 лютого 2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 6 800,00 грн. та визнати незаконним протокол №25/2017-Ол від 02 лютого 2017 року про адміністративне правопорушення.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2020 р. у справі № 398/1108/19(2-а/398/5/20) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Кіровоградській області Подгородецького Василя Вікторовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2020 р. у справі № 398/1108/19(2-а/398/5/20), як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 10 травня 1993 року належить позивачу ОСОБА_1 .

Рішенням Виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 28 грудня 2006 року №100 дозволено позивачу будівництво тамбура до зазначеної квартири.

На підставі зазначеного рішення позивачу видано будівельний паспорт (дозвіл) на будівництво тамбура до квартири в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до направлення для проведення позапланової перевірки від 31 січня 2017 року №42 відповідача направлено для здійснення позапланової перевірки на «Будівельні роботи з будівництва добудови до квартири АДРЕСА_1 ».

Актом позапланової перевірки №34/2017-02 від 02 лютого 2017 року виявлено, що позивачем проведено добудову до квартири АДРЕСА_1 , розміром 3,0х2,63 м без зареєстрованої декларації про початок та виконання будівельних робіт, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 34 та ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», категорія складності об`єкта - ІІ.

На підставі вищезазначеного акту 02 лютого 2017 року було складено протокол №25/2017-Ол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 7 ст. 96 КУпАП.

Постановою від 15 лютого 2017 року №33/2017-Ол позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 6 800,00 грн.

Погодившись з винесеним рішенням позивач звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження відповідача-1 у спірних правовідносинах та порядок їх реалізації на час проведення перевірки та прийняття оскарженого припису визначалися, зокрема Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI (далі Закон № 3038-VI), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі Порядок № 553).

Відповідно до частини 1 ст. 41 Закону № 3038-VI (у редакції, чинній на момент проведення перевірки) державний архітектурно-будівельний контроль сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проведення архітектурно-будівельного контролю регулюється Порядком № 553, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

За приписами п. 5 Порядку № 553 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п. 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з п. 12 Порядку № 553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані: у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб`єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю.

Зважаючи, що на момент оформлення, узгодження та отримання дозвільної документації для виконання будівельних робіт позивачем, діяв Закон України "Про планування і забудову територій" № 1699-ІІІ від 20.04.2000 (далі Закон України № 1699-ІІІ), який втратив чинність з прийняттям Закону № 3038, застосуванню до спірних відносин також підлягають саме приписи Закону України № 1699-ІІІ.

Частиною 1 ст. 28 Закону України № 1699-ІІІ (тут та далі у редакції, чинній на момент отримання дозвільної документації) унормовано, що проектна документація на будівництво об`єктів містобудування розробляється згідно з вихідними даними на проектування з дотриманням вимог державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови та затверджується замовником в установленому законом порядку.

За приписами частини 2 ст. 28 Закону України № 1699-ІІІ порядок розроблення і затвердження проектної документації на будівництво об`єктів містобудування встановлюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань архітектури та містобудування.

Так, ст. 29 Закону № 1699-ІІІ (в редакції, що діяла на момент отримання дозвільної документації) визначала, що дозвіл на виконання будівельних робіт це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається на підставі:

- проектної документації, погодженої та затвердженої в порядку, визначеному законодавством;

- документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, а у разі, якщо замовник (забудовник) не є власником чи користувачем земельної ділянки, також подається нотаріально засвідчена згода власника земельної ділянки на забудову цієї ділянки, а якщо ділянка перебуває у користуванні, - нотаріально засвідчені згоди власника та користувача земельної ділянки на її забудову;

- рішення виконавчого органу відповідної ради або місцевої державної адміністрації про дозвіл на будівництво об`єкта містобудування;

- документа про призначення відповідальних виконавців робіт та відомостей про здійснення авторського та технічного нагляду.

У разі здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів містобудування для отримання дозволу на виконання зазначених робіт додається копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмової згоди його власника на проведення зазначених робіт.

Видача та реєстрація дозволу на виконання будівельних робіт здійснюється протягом одного місяця з дня подання заяви.

Отже, на момент оформлення, узгодження, отримання дозвільної документації позивачем для виконання будівельних робіт законодавством подання декларації про початок будівельних робіт не передбачалось.

Під час судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що будівельні роботи тривали у 2006-2007 роках.

Колегія суддів зазначає, що відповідачами не спростований факт здійснення позивачем будівництва тамбура у 2007 році належними та допустимими доказами.

Згідно з частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 58 Конституції України, визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За таких обставин положення Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не можуть бути застосовані до позивача за дії, які нею були здійсненні у 2006 -2007 роках, оскільки цей Закон набрав чинності лише 12 березня 2011 року, тобто вже після виконання позивачем будівельних робіт.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно досліджено обставини справи і надано оцінку всім доводам сторін, рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2020 р. у справі № 398/1108/19(2-а/398/5/20) - залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2020 р. у справі № 398/1108/19(2-а/398/5/20) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко