Справа № 560/1759/20
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1759/20
РІШЕННЯ

іменем України

29 квітня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якій просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області щодо нездійснення виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 31 серпня 2019 року по 05 грудня 2019 року.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 серпня 2019 року по 05 грудня 2019 року в розмірі 44142,76 грн.

3. Судові витрати покласти на відповідача.

4. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 3232 грн 60 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду в справі №560/2968/19 задоволено позовні вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області №239 о/с від 13 серпня 2019 року, в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції, на посаді начальника першого міжрайонного сектору управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області. 09.12.2019 позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області з вимогою виплатити йому грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 31 серпня 2019 року по 05 грудня 2019 року та надати письмовий розрахунок грошового забезпечення з 31 серпня 2019 року по 05 грудня 2019 року. Листом від 17.12.2019 №29/М-229 Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, на думку позивача, протиправно відмовило у виплаті грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження по справі без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача 16.04.2020 надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначає, що на виконання заяви ОСОБА_1 листом від 17.12.2019 №29/М-229 повідомлено, що станом на 05.12.2019 йому нараховано 447,73 грн грошового забезпечення з розрахунку за один робочий день, а також компенсацію за невикористану відпустку за фактично відпрацьований час у 2019 році в сумі 11224,30 грн. У вказаному листі позивачеві пропонувалось з метою визначення розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу надати до ГУНП в Хмельницькій області довідку про нараховану заробітну плату, яку він отримав в період з 31.08.2019 по 05.12.2019 за іншим місцем роботи, оскільки під час розгляду Хмельницьким окружним адміністративним судом справи №560/2968/19 встановлено, що він в даний період був працевлаштований в іншій установі. Представник відповідача зазначає, що твердження ОСОБА_1 про те, що ГУНП в Хмельницькій області відмовило йому в проведенні кінцевого розрахунку не відповідають дійсності, оскільки у зв`язку з ненаданням позивачем довідки про нараховану та отриману ним заробітну плату, за період з 31.08.2019 по 05.12.2019 за іншим місцем роботи, такий розрахунок було проведено за один робочий день - 05.12.2019, з виплатою компенсації за невикористану відпустку за фактично відпрацьований час у 2019 році. Просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

16.04.2020 від представника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області надійшло клопотання про витребування доказів, а саме витребувати з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому інформацію з якого та по який час ОСОБА_1 перебував з даною установою в трудових відносинах, та який розмір заробітної плати за вказаний період він щомісячно отримав.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Оскільки інформація про час перебування у трудових відносинах та суму виплаченої заробітної плати ОСОБА_1 Територіальним управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому не стосуються предмета доказування в даній адміністративній справі, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання про витребування доказів.

Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Суд встановив наступні обставини справи.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 в справі №560/2968/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області №239 о/с від 13 серпня 2019 року, в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції, на посаді начальника першого міжрайонного сектору управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області. Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2997 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто сім) грн 30 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області. Постанова в частині поновлення на посаді підлягає негайному виконанню.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 в справі №560/2968/19 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року - без змін.

ОСОБА_1 09.12.2019 звернувся до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області з вимогою виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 31 серпня 2019 року по 05 грудня 2019 року та надати письмовий розрахунок грошового забезпечення з 31 серпня 2019 року по 05 грудня 2019 року.

Листом від 17.12.2019 №29/М-229 Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, відмовило у виплаті грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з підстав того, що ОСОБА_1 після звільнення з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в Хмельницькій області працевлаштувався в іншу установу де отримував заробітну плату. Відповідно до п. 32 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.1992 №9 при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи. Позивача вказаним листом також повідомлено про необхідність подати до ГУНП України в Хмельницькій області довідку про нараховану заробітну плату, яку позивач отримав за іншими місцями роботи.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу.

Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Посилання відповідача, на пункт 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» про те, що позивач був працевлаштований в іншу установу є помилковим, оскільки викладені в ньому роз`яснення були зроблені з урахуванням вимог закону, зокрема частини третьої статті 117 КЗпП, яку виключено на підставі Закону України від 20 грудня 2005 року № 3248- IV «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України».

Вищевикладене також узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року (у справі № 6-511цс16) та постанові від 20 червня 2018 року (у справі № 826/808/16, провадження № 11-134ас18).

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд виходить з того, що відповідачем було проведено розрахунок за один робочий день - 05.12.2019.

А тому позовна вимога в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області щодо нездійснення виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 05 грудня 2019 року та стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 05 грудня 2019 року є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Розрахунок суми до стягнення - 445,08 грн * 96 к.д. = 43687,68 грн.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів розмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що за результатами розгляду справи, документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Вказана правова позиція також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 15.03.2019 року по справі № 826/7778/17.

У постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України"», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 24 від 16.03.2020, укладеного між Адвокатом Бондарем Віктором Броніславовичем та ОСОБА_2 Володимиром Петровичем.

Згідно з умовами вказаного договору, адвокат бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо підготовки та формування позову до Хмельницького окружного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Хмельницькій області та стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні ОСОБА_1 , підготовки процесуальних документів по адміністративній справі для захисту прав та інтересів клієнта в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, а клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар за надання правової допомоги. (п. 1 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору за виконання правової допомоги клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар у розмірі визначеному в Акті виконаних робіт.

Відповідно до акта виконаних робіт відповідно до умов договору №24 про надання правової (правничої) допомоги від 16.03.2020, адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу щодо підготовки та формування позову до Хмельницького окружного адміністративного про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з ГУНП в Хмельницькій області. Під час виконання своїх зобов`язань згідно даного договору адвокатом, враховувалися наступні фактори: 1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання договору; 2) ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються спірних правовідносин; 3) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, професійні здібності адвоката.

Перелік виконаних адвокатом робіт: вивчення підстав та аналіз судової практики для звернення до суду за захистом прав клієнта (витрачено дві години часу) - 500,00 грн., підготовка позову до суду (витрачено три години часу) - 1891,80 грн. (вартість години роботи без ПДВ - 2102*30%), підготовка та формування додатків до позову (витрачено дві години часу) - 840,80 грн.

Вартість послуг адвоката за виконання своїх зобов`язань, згідно договору про надання правової (правничої) допомоги від 16.03.2020 складає 3232 грн. 60 коп.

Як встановлено судом з матеріалів справи, адвокатом за надані правові послуги отримано від позивача 3232 грн. 60 коп., про що виписано квитанцію № 251960 від 18.03.2020.

Так, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, заявлених позивачем, судом встановлено, що витрати позивача на правову допомогу в сумі 3232,60 грн. пов`язані з розглядом даної справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, а також співмірним виконаними адвокатом роботами (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Таким чином, враховуючи наведене вище та задоволення позову, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Хмельницькій області судові витрати на професійну правову допомогу в сумі 3232,60 грн.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судового збору відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити застково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області щодо нездійснення виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 31 серпня 2019 року по 04 грудня 2019 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 серпня 2019 року по 04 грудня 2019 року в розмірі 43687 (сорок три тисячі шістсот вісімдесят сім) гривень 68 копійок.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3232 (три тисячі двісті тридцять дві ) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. На час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області (вул. Зарічанська, 7, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 40108824)

Головуючий суддя О.О. Михайлов
Рішення не набрало законної сили