Справа № 420/4805/19
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4805/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Цховребової М.Г.

за участю:

секретаря судового засідання - Поварчук В.В.

представника позивача - Македонської І.О.

представника відповідача - Чепари В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 197 від 02.06.2019 року «Про підсумки службового розслідування» в частині, що стосується позивача, а саме:

« 5. За порушення статей 11, 16, 126, 346 Статуту внутрішньої служби ЗС України понизити у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду командира відділення-командира машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 .

6. На підставі абзацу 2 пункту 5 розділу XVI наказу Міністра оборони України від 07.06.2016 року № 260 виплату щомісячної премії командиру відділення-командиру машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 за червень 2019 року не здійснювати.

7. На підставі Акту службового розслідування від 09.05.2019 р., проведеного за наказом Командувача об`єднаних сил від 30.04.2019 року, притягнути командира відділення-командира машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 до повної матеріальної відповідальності в розмірі заподіяної державі матеріальної шкоди (391867,47 грн.)»;

- поновити позивача на посаді командира відділення-командира машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти в/с НОМЕР_1 та у військовому званні сержанта;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу матеріальне і грошове забезпечення у вигляді різниці за час виконання військового обов`язку на нижчеоплачуваній посаді, які він недоотримав внаслідок незаконного переміщення та щомісячну премію за червень 2019 року.

Ухвалами суду від 19.08.2019 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; від 17.09.2019 року: продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів; від 16.12.2019 року: розгляд справи по суті почато спочатку відповідно до ч. 5 ст. 223 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його в повному обсязі, по суті, з підстав, викладених у позовній заяві, із зазначенням таких фактичних обставин:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є військовослужбовцем, учасником бойових дій, займає посаду командира відділення командира машини ВРС-100182 М/114 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 31-РС від 30.10.2018 року. 29.04.2019 року, перебуваючи в зоні ООС, куди була відкомандирована в/ч НОМЕР_1 для виконання військових завдань, під час виконання усного завдання командира 1 рмп в/ч НОМЕР_2 капітана Д. Кишлали з організації виїзду автомобілю УРАЛ-4320 в/ НОМЕР_3 для доставки продуктів харчування, питної води, заміни особового складу відбувся підрив автомобілю в результаті наїзду на дві протитанкові міни типу ТМ-62М, в результаті чого четверо військових, в тому числі позивач, отримали поранення. Після завершення лікування, позивач повернувся до виконання безпосередніх обов`язків. На початку липня 2019 року, будучи здивованим занизьким розміром отриманої заробітної платні, позивач звернувся до представників фінансової частини в/ч НОМЕР_1 за роз`ясненнями причин, які йому повідомили, що на нього покладено якесь стягнення. В результаті численних звернень позивача до відповідальних осіб, 17.07.2019 року позивачеві діловодом в/ч НОМЕР_1 під розписку було вручено: Акт проведення службового розслідування за фактом підриву на протитанковій міні автомобіля УРАЛ-4320 військовий номер НОМЕР_4 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 29.04.2019 року, затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 197 від 02.06.2019 року «Про підсумки службового розслідування». Позивач вважає Наказ № 197 від 02.06.2019 року протиправним в частині, що стосується безпосередньо позивача, та таким що підлягає скасуванню;

- в/ч НОМЕР_1 і станом на 29.04.2019 року, і станом на сьогодні тимчасово дислокується в с. Старогнатівка Волновахського району Донецької області та згідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275 від 02.12.2015 року (в редакції розпорядження КМУ від 23.01.2019 р. № 28-р), є зоною проведення Операції об`єднаних сил. 29.04.2019 року позивач отримав усний наказ командира 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 капітана Д. Кишлали організувати виїзд Автомобілю для доставки продуктів харчування, питної води та заміни особового складу (перевезення військовослужбовців) до Командно-спостережних пунктів та Взводних опорних пунктів, розташованих неподалік від КСП «Танкіст», а саме: КСП «Танкіст» - ВОП «Кобра» - ВОП «Дід» - КСП «ПЕС» - ВОП «Танго» - КСП «Танкіст». Жодних вказівок, яким маршрутом потрібно їхати, а яким заборонено, позивач не отримував. Будь-які карти доріг, карт мінних полів тощо військовослужбовцям не надавались. Зазначене підтверджується і п. 1 мотивувальної частини Наказу № 197 від 02.06.2019 року, в якому зазначено, що командир 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 капітан Д. Кишлали «не довів старшому машини та водію шляхи пересування.» З п. 6, 7 Акту від 02.06.2019 року вбачається, що підрив автомобілю «стався внаслідок послідовного наїзду передніми колесами на дві протитанкові міни типу ТМ-62М. Евакуацію поранених з місця підриву автомобілю УРАЛ та надання їм першої медичної допомоги було здійснено особовим складом ВОП «Дід». В той же час з боку незаконних збройних формувань було розпочато обстріл пошкодженого автомобіля УРАЛ стрілецькою зброєю». Відповідно, встановити, коли саме були встановлені протитанкові міни, чи могла б перевірка шляху упередити підрив автомобілю та поранення військовослужбовців не можливо, а факт здійснення обстрілу пошкодженого автомобілю з боку незаконних збройних формувань може свідчити про засідку, що в умовах проведення ООС є службовим ризиком. Вищевикладене надає можливість зробити висновок про відсутність вини позивача у будь-якій формі, в його діях не було ні умислу, ні необережності;

- в діях позивача відсутній склад дисциплінарного правопорушення, зокрема, його об`єктивна та суб`єктивна сторони з огляду на наступне. Старшому машини ОСОБА_4 не було доведено шляхи пересування, не визначено шляхи та порядок пересування в районі оборони, ким та коли було заборонено пересування по дорозі, по якій 29.04.2019 року їхав автомобіль, з іншого стверджується, що позивач нібито протиправно прийняв рішення їхати не перевіреною дорогою всупереч визначеному безпечному маршруту. Тобто, Акт від 02.06.2019 року, Наказ № 197 від 02.06.2019 року містять взаємовиключні висновки. В чому саме вбачається протиправність дій позивача, який сумлінно виконував наказ командира з Акту від 02.06.2019 року, Наказу № 197 від 02.06.2019 року не зрозуміло. Також зазначеними документами не встановлено на підставі належних, допустимих та достовірних доказів наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями позивача та підривом автомобілю УРАЛ, відповідно і «нанесеною державі шкодою». Так, в п. 12 Акту від 02.06.2019 року зазначено, що «в ході проведення службового розслідування приналежність виявлених біля позиції ВОПу «Дід» протитанкових мін ТП-62М не встановлена;

- зі вступної частини Акту від 02.06.2019 року, Наказу № 197 від 02.06.2019 року вбачається, що службове розслідування було призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2019 року № 157 «Про призначення службової перевірки». Будь-які відомості про видання чи не видання наказу про перенесення або продовження строків проведення службового розслідування відсутні. Відповідно, Акт від 02.06.2019 року, Наказ № 197 від 02.06.2019 року винесені із порушенням одномісячного строку, визначеного п. 12 Розділу ІІІ Порядку № 608;

- чинними нормативно-правовими актами, що регулюють порядок та підстави притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності встановлено обов`язок доведення вини військовослужбовця та наявності причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби. П. 5 Наказу № 197 від 02.06.2019 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення, а саме «за порушення статей 11, 16, 126, 346 Статуту внутрішньої служби ЗС України понижено у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду командира відділення командира машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 ». З Акту від 02.06.2019 року, Наказу № 197 від 02.06.2019 року вбачається, що позивач не отримував будь-яких вказівок щодо шляхів пересування та добросовісно виконував наказ командира. Причиною підриву автомобілю стали дві протитанкові міни, встановлені невідомими особами, які після підриву здійснили обстріл автомобілю та військовослужбовців, що в умовах перебування в районі проведення антитерористичної операції відноситься до категорії службового ризику та підтверджується, зокрема п. 8 Акту від 02.06.2019 року, в якому встановлено, що кожен зі військовослужбовців, що пересувались в автомобілі, отримали не лише вибухові поранення, але й вогнестрільні. Вищевикладене свідчить про безпідставність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки в його діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення, зокрема вина в будь-якій формі;

- у порушення вищевикладених приписів Положення № 243/95: позивача не було ознайомлено з матеріалами розслідування; позивач був позбавлений можливості реалізувати право на подання заперечень та клопотання на ім`я командира військової частини; після розгляду матеріалів розслідування командир не проводив бесіди з позивачем; позивач був ознайомлений з Актом від 02.06.2019 року та Наказом № 197 від 02.06.2019 року лише 17.07.2019 року та на вимогу позивача, який після того як отримав заробітну платню не в повному обсязі розпочав з`ясовувати причини такої ситуації;

- повна матеріальна відповідальність військовослужбовців, відповідно до пункту 13 Положення 243/95, настає тільки якщо військовослужбовець допустив умисне знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконне витрачання військового майна або вчинив інші умисні протиправні дії, а також в разі заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані. Умислу в діях позивача не було та не могло бути, що детально розглядалось вище, тому слід зупинитися на відсутності факту перебування позивача у нетверезому стані;

- позивач вважає Акт від 02.06.2019 року, Наказ № 197 від 02.06.2019 року упередженими та такими, що містять навмисно перекручені відомості. Зокрема, в п. 10 Акту від 02.06.2019 року зазначено, що «під час госпіталізації поранених внаслідок підриву автомобілю УРАЛ військовослужбовців ознак алкогольного сп`яніння в них виявлено не було за винятком сержанта ОСОБА_2 , в крові якого лабораторні дослідження показали наявність 0,9 проміле етилового спирту (довідка міського клінічного диспансеру м. Маріуполь від 03.05.2019 № 950). Зазначене спростовується довідкою Судово-медичної лабораторії Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи вх. № 16/3331-ДМ/19, з якої вбачається, що біоматеріал позивача було вилучено 30.04.2019 року в 18 год. 20 хв., при судово-токсилогічному дослідженні крові гр-на ОСОБА_1 , 1984 р.н., метиловий, етиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені;

- з виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3964, вид. Військово-медичним центром Північного регіону Міністерства оборони України, вбачається, що сержант к/сл НОМЕР_1 ОСОБА_1 поступив на лікування 30.04.2019 рок, аналіз крові на алкоголь негативний, діагноз: ВТ (від 29.04.2019 року) Акабуротравма обох вух. Посттравматичний розрив обох барабанних перетинок. Гостра двобічна приглуховатість за змішаним типом. ЗЧМТ. Струс головного мозгу. Сліпі осколкові поранення, забійна рана тильної ділянки голови злів. Садно лівої гомілки. Пароксизмальна синусова тахікардія. Стан після мніторакоскопії від 23.11.2019 з приводу правобічного плевриту. Аналіз крові на алкоголь негативний. Травма, так, пов`язана з проходженням військової служби;

- з довідкою міського клінічного диспансеру м. Маріуполь від 03.05.2019 № 950, на яку міститься посилання в Акті від 02.06.2019 року, як і з іншими матеріалами службового розслідування позивача не ознайомлювали;

- постановою Волноваського районного суду Одеської області від 18.07.2019 року по справі № 221/5035/19 за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, справу закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Судом встановлено наступне, зокрема: «Таким чином, аналізуючи вищенаведені вимоги законодавства, отримані судом докази суд доходить висновку, що оскільки висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який видається на підставі акта медичного огляду відсутній, а результат хіміко-токсилогічного дослідження, біологічні зразки якого отримані без дозволу обстежуваної особи, що само по собі є порушенням, не підтверджує перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби, підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності не встановлено.»;

- вищевикладене спростовує викладений в Акті від 02.06.2019 року висновок щодо ОСОБА_2 , а саме його «перебування на момент вчинення ним порушення у стані алкогольного сп`яніння в умовах бойової обстановки, що до того ж спричинило важкі наслідки у вигляді значної матеріальної шкоди та поранення військовослужбовців»;

- відповідачем не встановлена та не доведена протиправна поведінка позивача, наявність причинного зв`язку між його протиправною поведінкою і настанням шкоди, вина у заподіянні шкоди, умови та причини, що сприяли її заподіянню;

- позивач обґрунтовано вважає, що жодної з передбачених чинним законодавством підстав для притягнення його до повної матеріальної відповідальності не має, оскільки в його діях не було та не могло бути будь-якого умислу та події, що відбулись в умовах особливого періоду в зоні проведення АТО, а саме підрив автомобілю та поранення військовослужбовців є службовим ризиком, вплинути на настання чи не настання наслідків в нього об`єктивної можливості не було.

В судовому засіданні представник відповідача не визнав адміністративний позов повністю, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях щодо окремих питань, які виникли при розгляді справи, із зазначенням таких обставин:

- саме внаслідок спрямованих та направлених дій позивача сталася пригода з тяжкими наслідками. При цьому саме позивач у його нехтуванні не тільки приписами встановлених обмежень, які мають нормативне вираження, але і проігнорував взагалі правила елементарної безпеки. Це, не беручи вже до уваги, що він знаходився на першій лінії оборони, у безпосередній близькості від лінії оборони окупаційних військ, де всі інструктажі щодо мінної безпеки починаються з того, що рух транспортних засобів повинен здійснюватися винятково по рокадних дорогах. Натомість, він вчинив дії, суть яких полягає у тому, що він свідомо дав протиправну вказівку водію змінити встановлений маршрут та їхати не перевіреною дорогою. Відомості з цього приводу, - що саме послужило крапкою незворотного відліку події з вкрай тяжкими наслідками, - містяться у поясненнях інших військовослужбовців;

- автомобіль УРАЛ рухався рокадним шляхом між ВОП першої лінії оборони першого оборонного рубежу визначеним маршрутом. Проте, сержантом зміни ОСОБА_5 було прийнято рішення змінити маршрут руху і вони попрямували у проміжку між лісосмугами, чим дещо скоротили шлях, орієнтовно на 300 м. При цьому автомобіль рухався відносно позицій ВОП «Дед» на відстані близько 200 м по фронту. Відстань до позицій незаконних збройних формувань склала приблизно 800 м на місцевості нового руху мінні покажчики були відсутні. Причиною же, яка цьому сприяла, було його знаходження у стані алкогольного сп`яніння відповідно до встановлених об`єктивно проміле алкоголю у нього у крові;

- відповідно до Відомості з інструктажу по заходам безпеки військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 та доведення їм вимог керівних документів при виконанні бойових завдань в районі операції об`єднаних сил, сержант Вітковський був проінструктований щодо: 1. Заходів безпеки при переміщенні поза межами розташування (заборона відхилення від встановлених маршрутів, правила поводження в районі з можливим замінюванням, тощо; 2. Про заборону вживання алкогольних напоїв та наркотичних психотропних речовин. Відповідно до пояснення старшини Підвезеного від 05.05.2019 р., відрядженого у частину з в/ч НОМЕР_5 « 29.04.2019 року знаходився на РОП «Дед», на позиції приїхав виконуючий обов`язки старшини с-нт ОСОБА_6 , та залишив двох військовослужбовців, а сам поїхав на позиції 2 роти, де перебували дві години. Після того, як він повернувся, він запитав, де дорога до танго інша дорога. Я вказав приблизний напрямок, не знаю, чи по ній їздили, чи ні. Вітковський вирішив їхати іншою дорогою. Всі були в кабіні автомобіля. Я не зрозумів, чому вони туди поїхали і побачив вибух. Мені здавалося, шо відбулося два вибуха». Відповідно до пояснень кулеметника ОСОБА_7 від 05.05.2019 р., який ніс службу на РОП «Дед»: « 29.04.2019 р. с-нт ОСОБА_6 залишив у нас двох матросів і направився до другої роти. Через дві години він прибув до нас, забрав матросів, спитав у старшини Підвезеного про іншу дорогу. На що старшина Підвезений відповів, що є якась невідома дорога до позицій «Танго» горою. З невідомих причин ОСОБА_8 розвернувся і поїхав з матросами на гору. Велася розмова, що тут все заміновано. Відбулося два вибухи». Після такого алгоритму дій, заданого саме с-нт ОСОБА_5 , який є, до речі, учасником бойових дій та ще й у безпосередній близькості від позицій незаконних збройних формувань, як буде встановлено згаданим службовим розслідуванням, відповідно 200 + 800 метрів, всього 1000 метрів, що дозволяло застосовувати з боку противника навіть стрілкове озброєння, що і було зроблено, - виїзду на якісь міни не могло не бути. На фоні такого відношення до виконання покладених обов`язків будь-які настанови та розпорядження втрачають зміст. Вони є результативними тільки тоді, коли службова особа, якою є с-нт ОСОБА_6 , розуміє, що таке рокадна дорога і організовує рух транспортного засобу саме по ній. Навіть за відсутності мінних покажчиків він зобов`язаний був організовувати рух відповідно до інструктажу з цього приводу. Разом з тим, цей інструктаж він пройшов, про що є його підпис у Відомості з інструктажу по заходам безпеки військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 ;

- у розпорядженні № Р2098/1ДСК від 27.04.2019 р., яке надійшло на КСП «Діод» та було зареєстровано у Журналі обліку відданих розряджень (директив), доповідей (донесень) військової частини НОМЕР_1 , який почато 20.04.2019 року, йшлося у черговий раз про те, що здійснення переміщення техніки здійснювати лише за виставленими маршрутами. ТВО командира військової частини НОМЕР_1 на його виконання віддав розпорядження наступного змісту: «Командирам підрозділів пересування на транспорті вдень та вночі здійснювати по визначеними маршрутами та перевірених інженерною розвідкою, не з`їжджаючи з колії доріг та інші дороги та не невідомі дороги не звертати». Відповідно до пояснення командира 2 роти морської піхоти капітана ОСОБА_9 від 29.04.2019 року: «Приблизно у 14.20 год. до РОП «Алабай» приїхав УРАЛ-4320, водій матрос ОСОБА_10 та старшина ОСОБА_8 для того, щоб забрати двох військовослужбовців на РОП «Танкіст». У зв`язку з тим, що дані військовослужбовці знаходилися на небезпечних ділянках несення служби, не було можливості здійснити їх передачу з ропу на інший роп. Інформацію по цьому була донесена особисто командиру РОПУ «Танкіст» по мобільному телефону. Після того УРАЛ-4320 з водієм та старшиною Вітковським вирушив до РОПУ «Танкіст». Про небезпеку по незнайомими маршрутами було суворо заборонено командиром батальйону та доведено до всього особового складу. Та особисто мною було доведено Вітковському. Особовий склад Саракія та ОСОБА_11 повинен був перевезти на КСП батальйону і там здійснити передачу». З пояснень чергового КСП капітана ОСОБА_12 слідує: «29.04.2019 р. перебував у якості чергового на КСП батальйону. О 10.35 год. від оперативного чергового 35 ОБМП отримав розпорядження № Р2098/1ДСК від 27.04.2019 р. здійснення переміщення техніки здійснювати лише за виставленими маршрутами, яка була записана до Журналу обліку отриманих розпоряджень, інвентарний № 23-ОС о 10 год.38 хв., розпорядження було доведено до ТВО командира батальйону майора Дердуги С. О 10.40 вищевказане розпорядження було доведено до командирів підрозділів. О 16.13 год. від ТВО отримав вказівку про доведення до командирів підрозділів розпорядження щодо пересування вдень та вночі тільки по визначеним маршрутам, перевірених інженерною розвідкою, не з`їжджати з колій доріг на інші дороги та на невідомі дороги не звертати. О 16.15 год. розпорядження командира батальйону довів до командирів підрозділів 1 РМП, 2 РМП.ДШР та мінометної батареї. О 16.45 год. від командира 2 РМП отримав інформацію щодо здійснення наїзду автомобіля УРАЛ 4320 на міну біля позицій «Танго». З пояснень командира 1 РМП капітана ОСОБА_13 від 01.05.2019 р. слідує: « 29.04.2019 року направив старшину Вітковського старшим машини за продуктами та особовим складом. Дав вказівку рухатися лише по маршруту та не відхиляючись від нього. Біля 14.00 отримав розпорядження від «Діод» № 2098 дск від 27.04.2019 р., після чого подзвонив старшині Вітковському та запитав, де вони знаходяться. Він сказав, що будуть повертатися назад. Я йому ще раз нагадав, що треба рухатися лише по визначеним маршрутам. Та в засобах особистого захисту. Після чого в 16.20 год. отримав дзвінок від старшини Вітковського, що вони підірвалися на міні». З пояснень командира 1 РМП капітана ОСОБА_13 від 01.05.2019 р. слідує: « 29.04.2019 року направив старшину Вітковського старшим машини за продуктами та особовим складом. Дав вказівку рухатися лише по маршруту та не відхиляючись від нього. Біля 14.00 отримав розпорядження від «Діод» № 2098 дск від 27.04.2019 р., після чого подзвонив старшині Вітковському та запитав, де вони знаходяться. Він сказав, що будуть повертатися назад. Я йому ще раз нагадав, що треба рухатися лише по визначеним маршрутам. Та в засобах особистого захисту. Після чого в 16.20 год. отримав дзвінок від старшини Вітковського, що вони підірвалися на міні». Відповідно до Робочого зошиту чергового КСП, у ньому запис про те, що 29.04.2019 року розпорядження пересування на транспорті вдень та вночі здійснювати по визначеним маршрутам та перевірених інженерною розвідкою, не з`їжджати з колій доріг на інші дороги. Особовий склад, який пересувається на машинах, бути в захисті;

- щодо заяви позивача про те, що його не було ознайомлено з картою мінних полів, то він і не повинен був знайомитися з таким документом. До речі, нормативна база щодо такого ствердження у позові не приведена. Така інформація є засекреченою і такі відомості є у відповідних формулярах, з якими позивач не мав бути ознайомлений. Разом з тим, його було ознайомлено з маршрутами, якими він повинен був рухатися. При цьому ніякої необхідності у зміні маршруту руху у позивача не було. Крім того, відсутні жодні ознаки і службового ризику так як позивачу треба було виконати покладене завдання організувати перевезення по доведених до нього та визначених маршрутах, а не через проміжок між лісосмугами на тій підставі, що так дорога коротше. І при цьому повністю проігнорувати попередження, що там все заміновано;

- відповідач зробив витяг з навчальних матеріалів он-лайн, яке не має навіть грифу «секретності» і є доступним для загалу. Проте її зміст при виборі руху відповідальною службовою особою не тільки не враховувався жодним чином, але і прямо ігнорувався: https://pidruchniki.com/80991/tehnika/viyskovi_dorogi_kolonni_shlyahi#981;

- те судове рішення, яким виправдано позивача у вживанні спиртного, відповідач вважає незаконним і необґрунтованим. 16.08.2019 р. відповідач звернувся до Військового прокурора Маріупольського гарнізону з заявою про оскарження прокурором постанови Волноваського районного суду Донецької області від 18.07.2019 р. по справі про адміністративне правопорушення № 221/5035/19. Це звернення відповідач аргументував такими доводами. 18.07.2019 р. суддею Волноваського районного суду Донецької області при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у званні сержант, командира відділення командира машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, проведено судовий розгляд та його наслідками 18.07.2019 р. постановлено рішення про закриття провадження у справі за відсутністю в діях військовослужбовця складу адміністративного правопорушення. Своє рішення, зокрема, суд мотивував тим, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНК/В № 66 від 04.07.2019 р., 29.04.2019 року о 16.50 год. ОСОБА_6 виконував завдання поблизу н.п. Богданівка Волноваського району Донецької області. Внаслідок підриву автомобіля Урал-4320, в.н. НОМЕР_6 , він отримав вибухові поранення та для надання медичної допомоги був доставлений до Волноваської ЦРБ. У лікарні у нього було відібрано зразки для подальшого аналізу на вміст етилового спирту. За результатами хіміко-токсикологічного дослідження біологічного середовища в організмі людини на кількісну наявність етилового сприту від 03.05.2019 р. № 950 у нього встановлено наявність на момент забору крові алкогольне сп`яніння 0,90 проміле, що свідчить про виконання ним обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння. Дії Вітковського кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У судовому засіданні ОСОБА_6 свою провину не визнав та пояснив, що 29.04.2019 р. під час виконання завдання не вживав спиртні напої. Після підриву автомобіля та отримання ним поранень його було доставлено до Волноваської ЦРБ для надання медичної допомоги. При цьому він перебував у стані шоку, йому надавали першочергову меддопомогу, зокрема ставили капельниці та вводили заспокійливі та знеболюючі препарати. Щоб відібрати біологічні зразки на вміст алкоголю він не пам`ятає, жодних дозволів на проведення таких дій не давав. На підтвердження своєї тверезості надав пояснення військовослужбовців, які перебували з ним в автомобілі під час виконання завдання та підтверджують, що до виїзду їх перевіряли військові лікарі на стан сп`яніння, усіх їх допущено до служби, а у період виконання завдання алкогольних напоїв ніхто не вживав. Вислухавши ці пояснення заінтересованої у прилитті відносно себе сприятливого судового рішення особи, суд фактично не виконав покладеного на нього завдання вершити правосуддя шляхом винесення законних та обґрунтованих судових рішень. Фактично після цього у описовій частині оскаржуваної постанови міститься перелік змодельованих начебто допущених порушень, які не дозволяють ухвалити законне та обґрунтоване рішення. У зв`язку з цим судом не враховано всіх обставин, які пов`язані з діями військовослужбовця однієї з командної ланки у структурі Збройних Сил України, які призвели до тяжких наслідків. Ці наслідки являють собою спричинення різного ступеня важкості тілесних ушкоджень трьом військовослужбовцям, в тому числі одного з них наслідки у виді втрати кінцівки та повного знищення вказаного вище військового автомобіля. При цьому, як встановлено проведеними двома службовими розслідуваннями, в ООС і у нашій частині, - наїзд на міни стався винятково з-за розпорядження командира відділення, командира машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти ОСОБА_2 , який при цьому знаходився у стані алкогольного сп`яніння, яке було об`єктивно встановлено та яке пов`язано причинним зв`язком з його діями, коли він дав вказівку їхати дорогою, по якій раніше не їздили та ще з перегрудженою кабіною особовим складом. Те, що там не було більш тяжких наслідків, абсолютно не залежало від волі сержанта ОСОБА_2 , - після наїзду на дві міни поранених та автомобіль намагалися добити зі стрілкової зброї з боку сил ворога, у безпосередній близькості від якого усе це відбувалося. За наслідками цього і було покладено питання про дисциплінарну та матеріальну відповідальність військових посадових осіб, утому числі І. Вітковського. Водночас він жодних яких-небудь висновків для себе не зробив і у юридично абсурдному способі намагається уникнути будь-якої відповідальності взагалі. Стосовно цього, то жодного варіанту дій, зокрема, у тій частині, як вирішити питання з погашенням матеріальної шкоди внаслідок повного знищення а/м Урал-4320, в.н. НОМЕР_6 , він не пропонує. Він дочекався, поки оскаржувана постанова вступить у законну силу, отримав його копію та 10.08.2019 р. подав на ім`я командира військової частини НОМЕР_7 рапорт, у якому, посилаючись на оскаржуване судове рішення, ставить питання про те, на підставі постанови про закриття провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення необхідно припинити з його грошового забезпечення. Як видно з того рішення, яке ухвалив суд першої інстанції, - суд йому у цьому лише сприяє, що є неприпустимо. А ті дії, які були здійснені по зміні стану сп`яніння позивача, відповідач вважає незаконними і протиправними. Водночас відповідач їх оскаржив і матеріали щодо цього надані суду по даному провадженню;

- такі дії ОСОБА_2 змусили відповідача ініціювати продовження процедури проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, відкритого на підставі звернення військового коменданта за фактом поранень чотирьох військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 та фактом пошкодження (знищення) військового майна - автомобіля УРАЛ-4320 в/н НОМЕР_6 ;

- 30.04.2019 року слідчим відділом Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області до Єдиного Реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 0000719, передбачене ч. 2 ст. 258 «Терористичний акт» Кримінального кодексу України, встановлено Актом службового розслідуванням, проведеного в ООС, в діях командира відділення командира машини взводу морської піхоти 1 роти МП в/ч НОМЕР_8 -нт ОСОБА_2 наявні окремі ознаки складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 425 Кримінального кодексу України (недбале ставлення до військової служби). На даний час проведення досудового розслідування не завершено, і, як було встановлено відповідачем, з врахуванням кваліфікації щодо теракту, матеріали кримінального провадженням направлені за підслідністю до слідчого відділу УСБУ в Донецькій області. Процесуальне керівництво здійснюється Прокуратурою Донецької області. В той же час результати досудового розслідування, прийняття відносно с-нт І. Вітковського процесуального рішення та давання юридичної оцінки його діям, має значення по ряду позицій. Так, за наслідками службових розслідувань, проведених ООС і нами, його притягнуто до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, що відображено у відповідних наказах про підсумки досудового розслідування відповідно від 13.05.2019 р. та 02.06.2019 р. Зокрема, на підставі Акту службового розслідування від 09.05.2019 р., проведеного за наказом Командувача об`єднаних сил від 30.04.2019 року, вирішено притягнути командира відділення - командира машини взводу морської піхоти І роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 сержанта І. ВІТКОВСЬКОГО до повної матеріальної відповідальності в розмірі заподіяної державі матеріальної шкоди (391867,47 гри.);

- 15.08.2019 р. відповідач звернувся до прокурора Донецької області та начальника УСБУ в Донецькій області. На підставі викладеного, відповідач просив оскаржити постанову Волноваського районного суду Донецької області від 18.07.2019 р. по даній справі про адміністративне правопорушення. Але майже в цей період відповідач отримав повідомлення від слідчого Третього слідчого відділу територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорськ М. Леня про знаходження у нього в провадженні кримінального провадження № 0001073, відкритого за ознаками ч. 3 ст. 425 Кримінального кодексу України на підставі матеріалів службового розслідування, проведеного за наказом Командуючого ООС. Тому і спрямували всі наші звернення саме до цього слідчого органу;

- в обґрунтувальній частині наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2019 № 197 «Про підсумки службового розслідування» приведені і дії, і нормативна база, яка їх регулює - командира відділення - командира машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 , який, будучи старшим машини, всупереч визначеному безпечному маршруту, прийняв рішення їхати не перевіреною дорогою у межах ураження вогню противника. Крім того, дозволив водію автомобіля УРАЛ перевозити військовослужбовців в кабіні у кількості, що перевищувала передбачену технічною характеристикою останнього, чим порушив статті 11, 16. 121, 346 Статуту внутрішньої служби ЗС України;

- правове обґрунтування невиплати премії міститься у п. 6 наказу - на підставі абзацу 2 пункту 5 розділу XVI наказу Міністра Оборони України від 07.06.2016 р. № 260 виплату щомісячної премії командиру відділення - командиру машини взводу морської піхоти І роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 сержанту ОСОБА_4 за червень 2019 року не здійснювати;

- правове обґрунтування притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності міститься у п 7 Наказу - на підставі Акту службового розслідування від 09.05.2019 р., проведеного за наказом Командувача об`єднаних сил від 30.04.2019 року, притягнути командира відділення - командира машини взводу морської піхоти І роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 до повної матеріальної відповідальності в розмірі заподіяної державі матеріальної шкоди;

- термін для проведення службового розслідування порушений не був, так як для такого ствердження є два обґрунтування. Навіть за умови, що службове розслідування було б закінчене до 28.05.2019 р., то у командира військової частини НОМЕР_1 є право на прийняття рішення у термін на протязі 10 діб;

- щодо законності наказу № 178 від 13.05.2019 року про продовження терміну службового розслідування до 28.06.2019 року та обставин, за яких він був підготований, вносилися до нього зміни, то наступні аргументи. Термін для проведення службового розслідування порушений не був, так як для такого ствердження є два обґрунтування. Навіть за умови, що службове розслідування було б закінчене до 28.05.2019 р., то у командира військової частини НОМЕР_1 є право на прийняття рішення у термін на протязі 10 діб. Це службове розслідування дійсно було продовжено, - але у тому наказі, який був долучений до наданих суду матеріалів службового розслідування міститься на аркуші 96 наказ № 178 від 13.05.2019 р. про продовження строку проведення службового розслідування до 28.05.2019 р. Така дата є технічною опискою, - на кшталт природи такої помилки, яка є в описовій частині постанови Волноваського районного суду від 18.07.2019 р.(справа №221/5035/19), яким провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, закрито за відсутністю складу злочину (там ідеться про дослідження вини ОСОБА_14 , який не має жодного відношення до ОСОБА_1 ). На даний момент відповідач знайшов дійсні документи про продовження терміну службового розслідування. Так, 11.05.2019 голова комісії - заступник командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення майор ОСОБА_15 подав рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 про зміну терміну проведення службового розслідування. Його він обґрунтував тим, що у відповідності до пункту 13 розділу III Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, у зв`язку з перебуванням на лікуванні сержанта ОСОБА_1 , старшого матроса ОСОБА_16 , матроса ОСОБА_17 , матроса ОСОБА_18 , просить перенести строки проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2019 № 157 "Про призначення службового розслідування". Такий рапорт був задоволений і 13.05.2109 р. був підготований наказ № 178 Про продовження строку проведення службового розслідування до 28.06.2019 р. Це є технічною опискою з огляду на те, що службове розслідування визначально було призначене до 28.05.2019 р. відповідно до наказу № 157 від 29.04.2019 р., який є у матеріалах службового розслідування на аркуші 7. А, відтак, підстав для його продовження на 13.05.2019 р., коли було прийнято рішення про продовження, ще не стекли. Відразу вони не були долучені до матеріалів службового розслідування чисто з технічних причин, пов`язаних з відрядженням, ротацією, поверненням у пункт постійної дислокації;

- у позовній заяві приведено достатньо посилань на порушення прав позивача щодо не роз`яснення йому прав та обов`язків під час проведення службового розслідування. Проте, такі права військовослужбовець має у випадку, якщо службове розслідування проводиться стосовно нього. Це ж службове розслідування відносно позивача не проводили, а відтак відповідач і не зобов`язаний був до тих дій, про які позивач зазначає у своєму позові. Письмовим доказом цьому є наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2019 року за № 157 призначення службового розслідування по факту підриву на протитанковій міні 29.04.2019 року автомобіля УРАЛ-4320, військовий номер НОМЕР_6 , проведення якої доручено комісії та якій наказано матеріали службового розслідування знову ж таки за даним фактом надати командиру для прийняття рішення до 28 травня 2019 року. У зв`язку з цим усім у матеріалах службового розслідування взагалі відсутні будь-які дані, що воно проводиться стосовно позивача;

- з цієї ж самої підстави відповідач вважає, що права позивача не були порушені і з огляду на доводи з посиланням на Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі № 243/95;

- позивач менше всіх постраждав при виїзді автомобіля на міни і вже 27.05.2019 року повернувся на службу після лікування та відпустки за станом здоров`я. Ні він, ні інші не були опитані із етичних міркувань, - щоб не допустити ще одне навантаження на їх психічний та психологічний стан здоров`я;

- відповідач не вбачає підстав ні для скасування оскаржуваного наказу, ні для відмови у визнанні його протиправним. Він був винесений з дотриманням приписів діючого законодавства.

Заслухавши вступне слово представників сторін, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю, з таких підстав.

Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2019 року № 157 (т.1 а.с.67) «Про призначення службового розслідування», керуючись пунктом 1 розділу ІІІ Порядку проведення службового розслідування у Збройних силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371, наказано, зокрема:

- призначити комісію для проведення службового розслідування по факту підриву на протитанковій міні 29 квітня 2019 року автомобіля УРАЛ-4320, військовий номер НОМЕР_6 , 1-ї роти морської піхоти біля позиції ВОП №358813 «ТАНГО»;

- матеріали службового розслідування за даним фактом надати до прийняття відповідного рішення до 28 травня 2019 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.05.2019 року № 178 «Про продовження строку проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2019 року», відповідно до вимог ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371 та на підставі рапорту заступника командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення майора ОСОБА_19 від 11.05.2019 вх. № 1125 (т.2 а.с.23), у зв`язку з перебуванням на лікуванні сержанта ОСОБА_1 , старшого матроса ОСОБА_16 , матроса ОСОБА_17 , матроса ОСОБА_18 , наказано:

- продовжити строк проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини від 29.04.2019 № 157 «Про призначення службового розслідування» до 28.05.2019; відповідальним особам службове розслідування провести та подати акт службового розслідування встановленим порядком для прийняття рішення в термін до 28.05.2019 (т.1 а.с.156);

- продовжити строк проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини від 29.04.2019 № 157 «Про призначення службового розслідування» до 28.06.2019; відповідальним особам службове розслідування провести та подати акт службового розслідування встановленим порядком для прийняття рішення в термін до 28.06.2019 (т.2 а.с.106-107).

02.06.2019 року командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 затверджено Акт проведення службового розслідування за фактом підриву на протитанковій міні автомобіля УРАЛ-4320 військовий номер НОМЕР_4 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 29.04.2019 року (т.1 а.с.64-66), згідно з яким комісія ПРОПОНУЄ, зокрема:

- службове розслідування вважати закінченим;

- начальнику штабу частини визначити командирам підрозділів безпечні маршрути для пересування особового складу і військової техніки на кожному опорному пункті;

- командира 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_20 до дисциплінарної відповідальності не притягувати через вже накладене на нього наказом командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 13.05.2019 року № 269 стягнення у вигляді суворої догани;

- за порушення ст.ст. 11, 16, 126, 346 Статуту внутрішньої служби ЗС України понизити у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду командира відділення командира машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 ;

- на підставі абзацу 2 пункту 5 розділу ХVI наказу Міністра Оборони України від 07.06.2016 р. № 260 виплату щомісячної премії командиру відділення командиру машини взводу морської піхоти І роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 сержанту ОСОБА_4 за червень 2019 року не здійснювати;

- на підставі Акту службового розслідування від 09.05.2019 р., проведеного за наказом Командира об`єднаних сил від 30.04.2019 року, притягнути командира відділення командира машини взводу морської піхоти І роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 до повної матеріальної відповідальності в розмірі заподіяної Державі матеріальної шкоди (391 867,47 грн.).

Відповідно до змісту даного акту, на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2019 р. № 157 «Про призначення службового розслідування» визначеною комісією в порядку, передбаченому вимогами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядком проведення службового розслідування у ЗС України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371 (із змінами), проведено службове розслідування з метою встановлення причин та умов отримання поранень військовослужбовцями військової служби за контрактом військової частини (далі-в/ч) НОМЕР_1 сержантом І. ВІТКОВСЬКИМ, старшим матросом О. ВОЛКОВИМ, матросами ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та пошкодження (знищення) військового майна, що сталося внаслідок підриву на протитанковій міні автомобіля УРАЛ-4320 військовий номер (далі-в/н) 42-28Е6 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 29.04.2019 року, а також встановлення ступеню вини посадових (службових) осіб:

- в результаті проведеного службового розслідування ВСТАНОВЛЕНО:

1. Об 11.00 годині 29.04.2019 р. перебуваючи на командно-спостережному пункті (далі - КСП) 1 роти морської піхоти (далі - І рмп) «Танкіст» командир 1 рмп в/ч НОМЕР_1 капітан Д. КИШЛАЛИ поставив завдання командиру відділення - командиру машини взводу морської піхоти 1 рмп в/ч НОМЕР_9 сержанту І. ВІТКОВСЬКОМУ організувати о 14.00 виїзд автомобілю УРАЛ-4320 в/н НОМЕР_6 для доставки продуктів харчування, питної води та перевезення військовослужбовців за наступним маршрутом: КСП «Танкіст» - взводний опорний пункт (далі - ВОП) «Кобра» - ВОП «Дід» - КСП «Пес» - ВОП «Танго»- КСП «Танкіст».

2. За кермом автомобілю УРАЛ-4320, в/н НОМЕР_6 , був штатний водій - військовослужбовець військової служби за контрактом старший матрос О. ВОЛКОВ.

3. О 13.55 капітан Д. КИШЛАЛИ особисто провів усний інструктаж щодо дотримання заходів безпеки з військовослужбовцями, які відбували на УРАЛі-4320 в/н НОМЕР_6 , перевірив у них наявність зброї та боєприпасів, засобів бронезахисту, визначив маршрут пересування та мету поїздки. Старшим машини капітан Д. КИШЛАЛИ призначив сержанта І. ВІТКОВСЬКОГО.

4. О 16.10 автомобіль УРАЛ-4320 в/н НОМЕР_6 прибув на позиції ВОП «Дід». З пояснень старшого ВОПу «Дід» старшини О. ПІДВЕЗЕНОГО та кулеметника ВОПу «Дід» матроса І. ІСКЕНДЕРОВА відомо, що:

- там в кабіну УРАЛу сіли матроси ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , таким чином, в неї замість 3 одночасно перебували 4 військовослужбовця;

- сержант І. ВІТКОВСЬКИЙ розпитував про іншу дорогу на ВОП «Танго»;

- незважаючи на наявну мінну небезпеку, з ВОПу «Дід» до ВОПу «Танго» УРАЛ-4320 в/н НОМЕР_6 вирушив саме неперевіреною дорогою, якою до того ніхто не користувався.

5. О 16.45 черговий КСП «Діод» отримав доповідь від командира 2 рмп капітана Б. ЗАЙЦЕВА про підрив УРАЛ-4320 біля позиції ВОП «Танго».

6. Підрив автомобілю УРАЛ-4320, в/н НОМЕР_6 , стався внаслідок послідовного наїзду передніми колесами на дві протитанкові міни типу ТМ-62М.

7. Евакуацію поранених з місця підриву автомобілю УРАЛ та надання їм першої медичної допомоги було здійснено особовим складом ВОП «Дід». В той же час з боку незаконних збройних формувань було розпочато обстріл пошкодженого автомобіля УРАЛ стрілецькою зброєю.

8. Всі четверо поранених були терміново доставлені санітарним транспортом до центральної районної лікарні м. Волноваха, де їм були встановлені певні діагнози.

10. Під час госпіталізації поранених внаслідок підриву автомобілю УРАЛ військовослужбовців ознак алкогольного сп`яніння в них виявлено не було за винятком сержанта І. ВІТКОВСЬКОГО, в крові якого лабораторні дослідження показали наявність 0,9 проміле етилового спирту (довідка міського клінічного диспансеру м. Маріуполь від 03.05.2019 № 950).

12. В ході проведення службового розслідування приналежність виявлених біля позиції ВОПу «Дід» протитанкових мін ТМ-62М не встановлена.

13. Автомобіль УРАЛ в/н 42-28Е6 був евакуйований з місця підриву 01.05.2019 р. та доставлений до КСП в/ч НОМЕР_10 .

14. Вантажний автомобіль УРАЛ-4320 в/н НОМЕР_6 обліковується у в/ч НОМЕР_1 за автомобільною службою, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2018 № 495 «Про закріплення автомобільної техніки за водіями у підрозділах частини в 2019 році» закріплений за водієм старшим матросом О. ВОЛКОВИМ, відповідальна матеріальна особа - капітан Д. КИШЛАЛИ.

15. Згідно довідки про вартість військового майна від 02.05.2019 № 198, залишкова балансова вартість станом на 02.05.2019 становить 391867,47 грн.

16. Згідно акту технічного стану автомобілю УРАЛ-4320, військовий номер НОМЕР_6 , від 04.03.2019 р. вх. № 308, автомобіль відноситься до 11 категорії.

18. За попередніми висновками, за характером отриманих пошкоджень автомобіль УРАЛ-4320 військовий номер НОМЕР_6 відновленню не підлягає;

- ВИСНОВКИ:

1. ОСОБА_23 , будучи старшим машини (посадовою особою), всупереч усному наказу командира 1 рмп в/ч НОМЕР_1 капітана Д. КИШЛАЛИ щодо заборони покидати маршрут пересування, самостійно прийняв безпідставне рішення змінити напрямок руху.

2. Вказане порушення сержант ОСОБА_24 вчинив шляхом надання протиправної вказівки водію автомобілю УРАЛ-4320 військовий номер НОМЕР_6 старшому матросу О. ВОЛКОВУ, який у свою чергу, її виконав.

3. Внаслідок цього було здійснено наїзд на протитанкову міну типу ТМ-62М, що спричинило підрив (фактичне знищення) автомобіля та поранення військовослужбовців.

Обставин, які пом`якшують вину сержанта І. ВІТКОВСЬКОГО, під час проведення службового розслідування не виявлено.

Обставинами, які обтяжують провину сержанта І. ВІТКОВСЬКОГО, є перебування на момент вчинення ним порушення у стані алкогольного сп`яніння в умовах бойової обстановки, що до того ж спричинило важкі наслідки у вигляді значної матеріальної шкоди та поранення військовослужбовців;

Таким чином, підрив автомобіля УРАЛ, поранення військовослужбовців та нанесення значного збитку державі сталось через особисту недисциплінованість та недбале ставлення до виконання службових обов`язків нижчезазначеними військовослужбовцями:

1. Командиром 1 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_9 капітаном Д. КИШЛАЛИ, який допустив пересування транспорту забороненим шляхом по ділянкам місцевості, які не перевірені на наявність вибухонебезпечних предметів. Не довів старшому машини та водію шляхи пересування, дозволив пересування автомобіля в світлу частину доби, чим порушив статті 11, 16, 112 Статуту внутрішньої служби ЗС України в частині сумлінного і чесного виконання своїх обов`язків, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, надання підлеглим прикладу зразкового виконання військового обов`язку, неналежного виховування особового складу роти в дусі поваги до військової служби та бережливого ставлення до майна роти, суворого стеження за виконанням особовим складом заходів безпеки під час поводження з технікою для її збереження. Крім того, не організував перевірку місцевості району майбутніх дій на наявність вибухонебезпечних предметів, не визначив шляхи та порядок пересування в районі оборони, порядок поповнення матеріально-технічних засобів, чим порушив пункт 18 розділу 2, пункт 21 розділу 5 Тимчасового бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ ЗС України, затвердженого наказом командувача Сухопутних військ ЗС України від 01.04.2016 № 167.

2. Командиром відділення - командиром машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_1 сержантом І. ВІТКОВСЬКИМ, який всупереч визначеному безпечному маршруту прийняв рішення їхати не перевіреною дорогою у межах ураження вогню противника. Крім того, дозволив водію автомобіля УРАЛ, перевозити військовослужбовців в кабіні у кількості, що перевищувала передбачену технічною характеристикою останнього, чим порушив статті 11, 16. 121, 346 Статуту внутрішньої служби ЗС України, в частині зобов`язання бути дисциплінованим, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, правильності несення служби рядовим складом, належного використання майна роти, виконання поставленого завдання та правильного використання машини, відповідальності за дисципліну особового складу, що перебуває в машині, за додержання ним вимог безпеки.

Сержант ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта-середня, одружений. На посаді з 30.10.2018 р, по службі характеризується позитивно, не знятих дисциплінарних стягнень не має.

02.06.2019 року командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 197 «Про підсумки службового розслідування» (т.1 а.с.157-160), яким, з метою зміцнення військової дисципліни та правопорядку серед особового складу військової частини, покарання винних осіб та недопущення подібних випадків в подальшому, наказано, зокрема:

1. Начальнику штабу частини визначити командирам підрозділів безпечні маршрути для пересування особового складу і військової техніки на кожному опорному пункті.

3. Командира 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_20 до дисциплінарної відповідальності не притягувати через вже накладене на нього наказом командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 13.05.2019 року № 269 стягнення у вигляді суворої догани.

5. За порушення статей 11, 16, 126, 346 Статуту внутрішньої служби ЗС України понизити у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду командира відділення командира машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 .

6. На підставі абзацу 2 пункту 5 розділу XVI наказу Міністра Оборони України від 07.06.2016 р. № 260 виплату щомісячної премії командиру відділення командиру машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 сержанту ОСОБА_4 за червень 2019 року не здійснювати.

7. На підставі Акту службового розслідування від 09.05.2019 р., проведеного за наказом Командира об`єднаних сил від 30.04.2019 року, притягнути командира відділення командира машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 до повної матеріальної відповідальності в розмірі заподіяної державі матеріальної шкоди (391867,47 грн.).

Відповідно до змісту вказаного наказу, його прийнято з таких підстав:

- на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2019 р. № 157 «Про призначення службового розслідування» визначеною комісією в порядку, передбаченому вимогами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядком проведення службового розслідування у ЗС України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371 (із змінами), проведено службове розслідування з метою встановлення причин та умов отримання поранень військовослужбовцями військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 сержантом І. ВІТКОВСЬКИМ, старшим матросом О. ВОЛКОВИМ, матросами ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та пошкодження (знищення) військового майна, що сталося внаслідок підриву на протитанковій міні автомобіля УРАЛ-4320, військовий номер НОМЕР_6 , 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 29.04.2019 року, а також встановлення ступеню вини посадових (службових) осіб;

- в результаті проведеного службового розслідування встановлено: 29.04.2019 року близько 16.45 год. в районі виконання бойових завдань за призначенням під час проведення ООС стався підрив автомобілю УРАЛ-4320 в/н НОМЕР_6 внаслідок послідовного наїзду передніми колесами на дві протитанкові міни. В результаті підриву отримали поранення різної ступені важкості: водій машини, старший матрос О. ВОЛКОВ, старший машини, сержант ОСОБА_24 та матроси військової служби за контрактом ОСОБА_22 та ОСОБА_26 . Вантажний автомобіль УРАЛ-4320, військовий номер НОМЕР_6 , зазнав значних пошкоджень, які унеможливлюють його відновлення;

- основними причинами та умовами, що сприяли здійсненню вказаної події, є недбале ставлення до виконання службових обов`язків та особиста недисциплінованість окремих військовослужбовців, а саме:

1. Командира 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 капітана Д. КИШЛАЛИ, якій всупереч вимогам статті 11, 16, 112 Статуту внутрішньої служби ЗС України та п. 18 розділу 2, п. 21 розділу 5 Тимчасового бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ ЗС України, затвердженого наказом командувача Сухопутних військ ЗС України від 01.04.2016 р. № 167, та допустив пересування транспорту забороненим шляхом по ділянкам місцевості, які не перевірені на наявність вибухонебезпечних предметів. Не довів старшому машини та водію шляхи пересування. Крім того, дозволив пересування автомобіля на глибину оборони ротного опорного пункту у світлий час доби, знехтувавши відповідною суворою забороною на те з боку вищого командування.

2. Командира відділення - командира машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_1 сержанта І. ВІТКОВСЬКОГО, який, будучи старшим машини, всупереч визначеному безпечному маршруту, прийняв рішення їхати не перевіреною дорогою у межах ураження вогню противника. Крім того, дозволив водію автомобіля УРАЛ перевозити військовослужбовців в кабіні у кількості, що перевищувала передбачену технічною характеристикою останнього, чим порушив статті 11, 16, 121, 346 Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Не погоджуючись з п.п. 5, 6, 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 197 від 02.06.2019 року «Про підсумки службового розслідування», що стосуються позивача, позивач звернувся до суду із вищенаведеними позовними вимогами.

Судом також встановлено, що постановою Волноваського районного суду Донецької області від 18 липня 2019 року по справі № 221/5035/19, яка набрала законної сили 29.07.2019 року (т.1 а.с.39-40): провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до змісту даної постанови, її прийнято з таких підстав, зокрема:

«Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНК/В № 66 від 04.07.2019 року, 29.04.2019 року о 16.50 год. ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, виконував завдання поблизу н.п. Богданівка Волноваського району Донецької області. Внаслідок підриву автомобіля Урал-4320 в/н НОМЕР_6 , він отримав вибухові поранення та, для надання медичної допомоги був доставлений до Волноваської ЦРЛ. У лікарні у ОСОБА_1 було відібрано зразки крові для подальшого аналізу на вміст етилового спирту. За результатами хіміко-токсикологічного дослідження біологічних середовищ в організмі людини на кількісну наявність спирту етилового від 03.05.2019 № 950 встановлено наявність на момент забору крові у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння 0,90 проміле, що свідчить про виконання ним обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано по ч.3 ст. 172-20 КУпАП. …

Вислухавши пояснення, дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази у їх сукупності вважаю, що по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП. …

Разом із тим, протокол про адміністративне порушення, у тому числі формулювання обвинувачення, не містить а ні місця інкримінованого порушення, а ні часу, що є суттєвим порушення його складання, а тому не можу бути підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Будь-яке обвинувачення особи має бути конкретним, зрозумілим та підтвердженим належними, достовірними та допустимими доказами. …

В матеріалах справи взагалі відсутній висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Замість нього до матеріалів долучений результат хіміко-токсикологічного дослідження біологічних середовищ в організмі людини на кількісну наявність спирту етилового, з якого зрозуміло, що в крові досліджуваного ОСОБА_1 виявлений спирт етиловий 0,90 %. При цьому свідки, поняті присутні не були, що також підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення.

Натомість згідно з поясненнями старшого бойового медика 1РМП ОСОБА_27 та доданих ним копій журналу предрейсового огляду ОСОБА_6 разом з іншими військовослужбовцями був оглянутий лікарем на стан сп`яніння та через відсутність жодного ознаку сп`яніння допущений до виконання обов`язків військової служби. Такі обставини також підтверджені витягами журналів реєстрації результатів огляду, поясненнями свідка ОСОБА_28 .

Таким чином, аналізуючи вищенаведені вимоги законодавства, отримані судом докази суд доходить висновку, що оскільки висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який видається на підставі акта медичного огляду відсутній, а результат хіміко-токсилогічного дослідження, біологічні зразки якого отримані без дозволу обстежуваної особи, що само по собі є порушенням, не підтверджує перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби, підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності не встановлено. …

Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не підтверджений належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.».

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії (т.1 а.с.36-38):

- довідки Судово-медичної лабораторії Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 4 травня 2019 року, вх. № 16/3331-Дм/19, у якій зазначено, що при судово-токсикологічному дослідженні крові позивача метиловий, етиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирт не виявлені;

- Виписки із медичної кратки стаціонарного хворого позивача № 3964;

- довідки військово-лікарської комісії від 10 травня 2019 року № 562.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, представником відповідача суду також надано копії, зокрема (т.1 а.с.59-161, т.2 а.с.24-29, 32-38, 40):

- матеріалів службового розслідування по факту підриву на протитанковій міні 29 квітня 2019 р. автомобіля УРАЛ-4320, військовий номер НОМЕР_6 1-ї роти морської піхоти біля позицій ВОП №358813 «ТАНГО», яке розпочато: 29.04.2019 року, закінчено: 02.06.2019 року.

Зазначені матеріали службового розслідування містять, зокрема, Акт проведення службового розслідування від 9 травня 2019 року, затверджений командувачем об`єднаних сил генерал-лейтенантом ОСОБА_29 , відповідно до якого, на виконання наказу Командувача об`єднаних сил від 30.04.2019 № 314 «Про призначення службового розслідування», визначеною комісією в порядку, передбаченому вимогами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядком проведення службового розслідування у ЗС України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371 (із змінами), проведено службове розслідування з метою встановлення причин та умов отримання поранень військовослужбовцями військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_11 сержантом ОСОБА_30 , старшим матросом ОСОБА_31 , матросом ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та пошкодження (знищення) військового майна, та встановлення ступеню вини посадових (службових) осіб, та викладено ПРОПОЗИЦІЇ:

- службове розслідування вважати закінченим;

- матеріали службового розслідування направити до військової прокуратури Маріупольського гарнізону для прийняття правового рішення за фактом недбалого ставлення до військової служби командиром відділення - командиром машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_12 сержантом ОСОБА_30 ;

- командиру військової частини НОМЕР_12 :

- за порушення ст.ст. 11, 16, 121, 346 Статуту внутрішньої служби ЗС України, притягнути до дисциплінарної відповідальності командира відділення - командира машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_12 сержанта ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності;

- за порушення ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України притягнути до дисциплінарної відповідальності старшого матроса ОСОБА_34 ;

- у зв`язку із заподіянням шкоди державі під час виконання службових обов`язків командиром відділення - командиром машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_12 сержантом ОСОБА_30 в сумі 391867,47 грн., відповідно до п. 2, абз. 4 пункту 13 та пункту 23 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР (із змінами) притягнути винну особу до повної матеріальної відповідальності, за результатами доповісти Командиру об`єднаних сил;

Згідно зі змістом вказаного акту, в результате проведеного службового розслідування встановлено, зокрема:

- щодо обліку та пошкодження автомобіля УРАЛ: вантажний автомобіль УРАЛ обліковується у в/ч НОМЕР_12 за автомобільною службою, закріплений за водієм старшим матросом ОСОБА_31 , відповідальна матеріальна особа капітан ОСОБА_20 . Залишкова балансова вартість станом на 02.05.2019 становить 391 867,47 грн.;

- щодо виконання заходів з метою збереження життя та здоров`я особового складу, збереження озброєння та військової техніки у в/с НОМЕР_11 , в результаті перевірки встановлено наступне, зокрема: телеграма начальника штабу - першого заступника командира в/с С8444 від 04.04.2019 № 2022/ОКП/10/2/131дск на усний запит комісії з проведення службового розслідування щодо доведення телеграми до підпорядкованих підрозділів військової частини підтверджуючих документів не представлено; розпорядження начальника штабу - першого заступника командира в/ч НОМЕР_13 від 11.04.2019 № Р-91дск «Про додаткові заходи щодо збереження життя та здоров`я військовослужбовців та недопущення втрат озброєння та військової техніки» підтверджуючих документів доведення розпорядження до підпорядкованих підрозділів військової частини не представлено; телеграма начальника штабу - першого заступника командира в/с С8444 від 24.04.2019 № 2022/ОКП/10/2/296дск підтверджуючих документів доведення телефонограми до підпорядкованих підрозділів в/ч НОМЕР_11 не представлено; розпорядження начальника штабу - першого заступника командира в/ч НОМЕР_13 від 27.04.2019 № Р-118дск «Про додаткові заходи щодо збереження життя та здоров`я військовослужбовців та не допущення втрат озброєння та військової техніки» підтверджуючих документів доведення розпорядження до підпорядкованих підрозділів в/ч НОМЕР_11 не представлено;

- аркушів підручника «Інженерне забезпечення частин і підрозділів у бою» Гвардійського ордена Червоної зірки факультету військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», зокрема, «Військові дороги та колонні шляхи», які наявні у загальному Інтернет доступі, за посиланням: https://pidruchniki.com/80991/tehnika/viyskovi_dorogi_kolonni_shlyahi#981, відповідно до яких, зокрема:

- шляхами руху військ називаються автомобільні дороги та колонні шляхи, які готуються та утримуються інженерними військами на маршрутах (напрямках) пересування військ;

- військовою дорогою називається існуюча або заново побудована дорога, яка обладнана для руху бойової техніки й автотранспорту.

За відсутності доріг або їх недостатньої кількості, неможливості або недоцільності їх використання, а також для об`їзду зруйнованих ділянок доріг, прокладаються колонні шляхи.
- колонним шляхом називається вибраний на місцевості напрямок поза дорогами, який підготовлений для короткочасного руху військ (військових колон);

- заяви командира військової частини НОМЕР_1 від 16.08.2019 року № 336, адресованої Військовому прокурору Маріупольського гарнізону та Начальнику Волноваської військової служби правопорядку, з проханням оскаржити постанову Волноваського районного суду Донецької області від 18.07.2019 року по справі про адміністративне правопорушення № 221/5035/19;

- заяви командира військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2019 року № 332, адресованої Начальнику Головного Управління Служби безпеки України в Донецькій області та Прокурору Донецької області з проханням повідомити, у якому слідчому органі знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000719, відкритого, зокрема, за фактом пошкодження (знищення) військового майна автомобіля УРАЛ-4320 в/н НОМЕР_6 , тощо;

- листа-відповіді Прокуратури Донецької області від 28.08.2019 року на звернення командира військової частини НОМЕР_1 щодо стану досудового розслідування кримінального провадження № 0000719 від 30.04.2019 та з інших питань, яким повідомлено, зокрема, що на даний час у слідства відсутні дані щодо того, що підрив автомобіля із травмуванням військовослужбовців мав місце внаслідок недбалого ставлення до військової служби.

В судовому засіданні 21.11.2019 року як свідків допитано ОСОБА_1 (за його згодою), ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_36 .

Свідок ОСОБА_6 повідомив, по суті, що: Д. Кишлали завдання було поставлене в усній формі, ним було визначено маршрут пересування, а саме пункти/об`єкти, з яких потрібно їхати, до яких заїхати, і до яких повернутись, без визначення конкретної дороги, якою потрібно пересуватись; до свідка не доводились перелік безпечних доріг, які були б перевірені інженерною розвідкою; перед початком руху було проведено інструктаж, проте він не полягав у визначенні доріг, якими повинен був пересуватись свідок під час виконання поставленого завдання; доріг, якими можна було пересуватись при виконанні поставленого завдання, є дві, проте позивачу не доводилось, яка дорога вважається перевіреною; ОСОБА_37 було зазначено, що дорогою, на якій стався підрив, користувались раніше; у зв`язку з тим, що дорога, якою свідок пересувався раніше, була в поганому стані, було прийнято рішення повернутись іншою дорогою; свідку ніколи не визначали шляхи/дороги пересування; свідок не заперечує, що в кузові автомобіля було 4 людей, хоча допустима кількість перебування людей була - 3 людини; спиртних напоїв свідок не вживав та не перебував в стані алкогольного сп`яніння в той день, коли відбувся підрив, що також підтверджується постановою Волноваського районного суду Донецької області від 18 липня 2019 року по справі № 221/5035/19; свідок безпосередньої участі в проведенні службового розслідування не приймав, про його проведення його не повідомляли, пояснення було відібрано в той час, коли він був на лікуванні у місті Харків, про його права під час проведення службового розслідування його ніхто не повідомляв.

Свідок ОСОБА_16 повідомив, по суті, що: він був водієм автомобіля УРАЛ-4320; свідок був присутній в той момент, коли Д. Кишлали було поставлено завдання, яке полягало в тому, щоб взяти людей, відвезти їх на іншу позицію, з якої забрати інших людей; у його присутності щодо маршруту пересування нічого зазначено не було; Кишлали, при постановленні завдання шляхи пересування, а саме якими дорогами необхідно пересуватись під час виконання завдання, не визначав; там було 2 дороги; поїхали по дорозі, яку визначив командир машини ОСОБА_6 ; в кузові автомобіля було 4 людей; про дорогу, на якій стався підрив, свідок чув і знав про неї, дорога була накатана, оскільки він їхав по колії; свідок не бачив, щоб позивач споживав алкогольні напої, він був в адекватному стані; до підриву свідок був на об`єкті біля 1,5 місяці та до нього ніколи не доводили, які шляхи є безпечними.

Свідок ОСОБА_35 повідомив, по суті, що: свідок перебував на об`єкті ВОП «Дід»; позивач їхав в сторону 2 роти, на об`єкті, на якому перебував свідок, позивач залишив 2 людей і поїхав в напрямку 2 роти; в присутності свідка позивач не розпитував про іншу дорогу; дорога, на якій відбувся підрив, була; були розмови про те, що цією дорогою можна їхати, про це свідка повідомили військовослужбовці, яких він замінив на об`єкті, на якому він до підриву був біля 2-х місяців; свідок не казав позивачу, що дорогою, на якій стався підрив, не варто їхати, оскільки вона замінована, як написано в його поясненнях; пояснення, які надав свідок, були написані в стані афекту, а що саме писати, свідку підказував Підвезений, який був його безпосереднім начальником; в присутності свідка між позивачем та Підвезеним розмова про небезпечність обраної позивачем дороги не відбувалась; свідку ніхто не доводив, які дороги є безпечними для пересування.

Свідок ОСОБА_36 повідомив, по суті, що: він командир спостережного пункту, отримав розпорядження про заборону пересуватися по невизначених маршрутах, невідомих коліях, яке було на декількох аркушах, яке необхідно було довести до 100% особового складу, що знаходиться на передовій лінії зіткнення; дане розпорядження було занесено до журналу отриманих розпоряджень та доведено до відома командира батальйону, який повідомив про необхідність довести його до всього особового складу; свідок, засекреченими засобами зв`язку 29.04.2019 року довів зміст даного розпорядження до кожного ксп роти, яке приймали чергові, які там знаходились, що відбулось до обіду; у розпорядженні було зазначено, що потрібно пересуватись лише визначеними шляхами; свідку не відомо чи було доведено дане розпорядження до позивача.

В свою чергу ОСОБА_6 , як свідок, зазначив, що зазначене вище розпорядження було доведено до нього вже після підриву, коли він повернувся до служби після лікування.

В судовому засіданні 14.01.2020 року як свідка допитано ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який повідомив, по суті, що: як тільки свідок прибув в АТО, йому було доведено дороги, якими необхідно їздити; він зазначив позивачу, що останній повинен був пересуватись тими шляхами, якими він їздив з ним; свідком було проведено усний інструктаж, визначено маршрут пересування, що означає, що він визначив дороги, якими треба їхати; за визначеним маршрутом була одна накатана дорога, свідок вказав позивачу їхати тою дорогою, якою вони неодноразово користувались, і нікуди не звертати; карти мінних полів не було; було усне розпорядження командира батальйону, яким було наказано, що відхилятись від маршруту заборонено; свідка за результатами службового розслідування притягнено до відповідальності, він не оскаржував дані результати, з тих підстав, що пропустив строк оскарження, відповідно дані висновки не скасовані і є дійсними, проте свідок з ними не згоден; мінних карт не було і відповідно їх не було доведено до позивача; він довів до позивача маршрут, а це пункти призначення, і дороги, якими необхідно їхати, тобто і маршрут, і шляхи пересування; вже після підриву «Уралу» було визначено дороги, якими неможна їхати; тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): законами України: «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 року № 548-XIV (далі Статут); «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII); «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР (далі Закон № 108/95-ВР), Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 (далі Постанова № 704), Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 року № 608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 р. за № 1503/31371 (далі Порядок № 608), Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197 (далі Порядок № 260), Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України 23 червня 1995 року № 243/95-ВР (далі Положення № 243/95-ВР).

Згідно з пунктом 1 розділу І Порядку № 608 цей Порядок визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів).

Відповідно до п. 7 розділу І Порядку № 608 службове розслідування за фактами заподіяння державі матеріальної шкоди проводиться з дотриманням вимог Постанови Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі.

Згідно з п. 3 розділу ІІІ Порядку № 608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Відповідно до п. 12 розділу ІІІ Порядку № 608 службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць.

Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

Згідно з п. 13 розділу ІІІ Порядку № 608 до строку службового розслідування не зараховується час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці, на лікуванні або час відсутності з інших документально підтверджених поважних причин. Перенесення строків проведення службового розслідування здійснюється за відповідним наказом посадової особи, яка призначила службове розслідування.

Відповідно до п. 1 розділу ІV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані:

дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення;

виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника;

розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

Згідно з п. 3 розділу ІV Порядку № 608 військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

знати підстави проведення службового розслідування;

бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування;

відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом;

давати усні та письмові пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення;

порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації;

висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять;

ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником);

оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Відповідно до ст. 9 Статуту військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до ст. 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно зі ст.ст. 26, 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до ст. 126 Статуту командир відділення зобов`язаний:

підтримувати особовий склад, озброєння, техніку в постійній готовності до бойового застосування;

навчати й виховувати особовий склад відділення, проводити тренування, спрямовані на поліпшення стройової виправки та посилення фізичної витривалості;

знати тактику дій відділення в різних видах бою, вміло командувати під час виконання бойових завдань;

досконало знати й вміло володіти зброєю і технікою відділення, забезпечувати їх правильне зберігання й експлуатацію;

постійно вдосконалювати знання за фахом і методичні навички, своєю поведінкою та старанністю подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку;

дбати про підлеглих, ставитися до них з повагою, знати їх потреби, вимагати від них додержання військової дисципліни;

знати військове звання, прізвище, ім`я та по батькові кожного підлеглого, день народження, віросповідання, особисті якості й захоплення, рід занять перед військовою службою, родинний стан, успіхи й недоліки у службі;

виховувати особовий склад відділення в дусі поваги до служби і свого фаху, бережливого ставлення до озброєння, техніки та майна;

проводити ранковий огляд особового складу відділення;

стежити за виконанням розпорядку дня, чистотою і внутрішнім порядком у відділенні, охайністю, справністю обмундирування і взуття підлеглих, їх своєчасним ремонтом і просушуванням, правильним припасуванням спорядження, додержанням підлеглими правил особистої гігієни і носіння військової форми одягу, правил безпеки під час користування зброєю і технікою, її обслуговування і бойового застосування;

перевіряти, щоб після занять, стрільб, навчань у підлеглих не залишалося боєприпасів, гранат, запалів, вибухових речовин;

щоденно оглядати та постійно утримувати в порядку та справності озброєння, техніку і майно відділення, стежити за їх наявністю;

своєчасно доповідати заступникові командира взводу про захворювання, скарги й прохання підлеглих, заохочення та провини, а також про накладені стягнення та випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів;

постійно знати, де перебувають і що роблять підлеглі.

Згідно зі ст. 346 Статуту якщо в рейс виходять дві чи більше машин, призначається начальник колони.

Під час перевезення особового складу, вибухонебезпечних вантажів (як у складі колони, так і одиночними машинами) на кожну машину призначається старший. В інших випадках старші машин призначаються за рішенням командира частини.

Начальник колони (старший машини) призначається з офіцерів, прапорщиків або сержантів, які знають правила дорожнього руху. Начальник колони відповідає за виконання поставленого завдання та правильне використання машини (машин), дисципліну особового складу, що перебуває в машині (машинах), за додержання ним вимог безпеки.

Начальникові колони (старшому машини) заборонено керувати машиною або змушувати водія передавати будь-кому управління, віддавати команди, які змушують водія (водіїв) порушувати правила дорожнього руху та перевищувати встановлену швидкість руху.

Щодо мети, порядку, терміну виконання завдання та додержання вимог безпеки руху начальників колон (старших машин) і водіїв інструктують посадові особи, які організовують перевезення, або їх прямі начальники.

Про додержання правил експлуатації машин, правил дорожнього руху й поведінки в рейсі водіїв машин, крім того, інструктують командири підрозділів. Водіям категорично заборонено передавати будь-кому управління машиною.

Підготовка машин до виходу проводиться під керівництвом командирів підрозділів або їх заступників з озброєння (начальників технічної частини, начальників автомобільної служби, техніків батальйонів, старших техніків рот).

Відповідно до п. 2 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги.

Згідно з п. 5 розділу ХVI Порядку № 260 (у фактично застосованій відповідачем в оскарженому наказі частині) військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках:

- за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Відповідно до п. 1 Положення № 243/95-ВР це Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.

Відповідно до п. 2 Положення № 243/95-ВР відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

У випадках, передбачених пунктом 14 цього Положення, відшкодування військовослужбовцем і призваним на збори військовозобов`язаним прямої дійсної шкоди, заподіяної державі, здійснюється у кратному співвідношенні до вартості майна.

Згідно з п. 3 Положення № 243/95-ВР військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності:

а) заподіяння прямої дійсної шкоди;

б) протиправної їх поведінки;

в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди;

г) вини у заподіянні шкоди.

Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки.

Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності.

Відповідно до п. 13 Положення № 243/95-ВР військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі:

умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій;

приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах;

заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані;

дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину;

недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Згідно з п. 17 Положення № 243/95-ВР командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти заподіяння матеріальної шкоди зобов`язані негайно подати рапорт командиру (начальнику) військової частини.

У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістю командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Розслідування не проводиться, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб встановлено в ході ревізії (перевірки), інвентаризації, дізнання, попереднього слідства або судом.

За висновками ревізії (перевірки), інвентаризації, органу дізнання, попереднього слідства або суду командир (начальник) військової частини в п`ятиденний термін з дня одержання такого висновку видає наказ про стягнення з винної особи відповідної суми.

Відповідно до п. 18 Положення № 243/95-ВР розслідування призначається письмовим розпорядженням командира (начальника) військової частини, який має право прийняти рішення про притягнення військовослужбовця і призваного на збори військовозобов`язаного до матеріальної відповідальності.

Розслідування проводиться посадовою особою, компетентною у питаннях обліку, зберігання та використання відповідного майна або яка має вищу юридичну освіту.

Забороняється доручати розслідування посадовій особі, яка є підлеглою чи безпосереднім начальником військовослужбовця або військовозобов`язаного, призваного на збори, дії яких необхідно розслідувати, а також посадовим особам, які є співучасниками заподіяння матеріальної шкоди чи зацікавлені в результатах розслідування.

Згідно з п. 19 Положення № 243/95-ВР розслідуванням повинно бути встановлено:

в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка;

якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду;

вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено;

умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду;

чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов`язків;

ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами;

умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки.

Відповідно до п. 21 Положення № 243/95-ВР у висновку розслідування викладаються факти, встановлені відповідно до вимог пунктів 3 і 19 цього Положення, та пропозиції про притягнення винної особи (винних осіб) до обмеженої, повної чи підвищеної матеріальної відповідальності, а в разі необхідності - обґрунтування можливості зменшення суми, що підлягає стягненню з винного для відшкодування заподіяної шкоди.

До висновку додаються:

письмові пояснення особи (осіб), яка притягається до матеріальної відповідальності;

письмові пояснення інших осіб, причетних до факту заподіяння шкоди;

акти ревізій (перевірок), інвентаризацій, накладні, витяги з обліково-видаткових книг і журналів та інші матеріали розслідування;

довідка про вартісну оцінку заподіяної шкоди за підписом начальника відповідної служби та фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини.

Висновок підписується офіцером, який проводив розслідування. Всі матеріали розслідування подаються на розгляд командиру (начальнику) військової частини, який його затверджує у разі прийняття рішення про стягнення з винного встановленої шкоди.

Згідно з п. 22 Положення № 243/95-ВР військовослужбовці та призвані на збори військовозобов`язані, які притягаються до матеріальної відповідальності, ознайомлюються з матеріалами розслідування, про що у висновках робиться відповідний запис. Вони мають право подавати свої заперечення та клопотання на ім`я командира (начальника) військової частини.

Відповідно до п. 23 Положення № 243/95-ВР командир (начальник) військової частини після розгляду матеріалів розслідування зобов`язаний особисто провести бесіду з військовослужбовцем або призваним на збори військовозобов`язаним, який притягається до матеріальної відповідальності. Якщо вину військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного повністю доведено, командир (начальник) військової частини не пізніш як у місячний термін з дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення до матеріальної відповідальності винної особи з зазначенням розміру суми, що підлягає стягненню.

У разі, коли шкоду заподіяно кількома особами, у наказі визначається точний розмір суми, що стягується окремо з кожної особи з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин.

Наказ доводиться до відома винної особи (винних осіб) під розписку. Наказ може бути оскаржено вищому командиру (начальнику) в порядку, встановленому Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. У разі, коли у місячний термін з дня закінчення розслідування винну особу до матеріальної відповідальності не притягнуто, відшкодування заподіяної державі шкоди провадиться шляхом подання позову до відповідного суду.

Відповідно до ст. 1-2 Закону № 2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з п. 2 ст. 8 Закону № 2011-XII військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу) не можуть бути звільнені з військової служби до набуття права на пенсію за вислугу років, крім випадків, коли їхня служба припиняється (розривається) у зв`язку із закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням чи у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, за віком, за власним бажанням, за станом здоров`я, через службову невідповідність, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у вигляді позбавлення чи обмеження волі, позбавлення військового звання, позбавлення права займати певні посади, у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, а також через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

У разі незаконного звільнення з військової служби або переміщення по службі військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом або перебуває на кадровій військовій службі, підлягає поновленню на військовій службі на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій, ніж попередня, посаді. Посада вважається нижчою, якщо за цією посадою штатним розписом передбачено нижче військове звання, а за умови рівних звань - менший посадовий оклад. У разі якщо штатним розписом передбачено два військових звання або диференційовані посадові оклади, до уваги береться вище військове звання або вищий посадовий оклад. У разі заподіяння йому таким звільненням (переміщенням) моральної шкоди вона може бути відшкодована за рішенням суду.

У разі поновлення на військовій службі (посаді) орган, який прийняв рішення про таке поновлення, одночасно вирішує питання про виплату військовослужбовцю матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час виконання військового обов`язку на нижчеоплачуваній посаді, які він недоотримав внаслідок незаконного звільнення (переміщення). Цей період зараховується військовослужбовцю до вислуги років (як у календарному, так і у пільговому обчисленні) та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Закону № 108/95-ВР зробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Згідно з ст. 2 Закону № 108/95-ВР основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 22 Закону № 108/95-ВР суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Відповідно до п. 2 Постанови № 704 установити, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених судом обставин, а саме:
Судом встановлено, що 02.06.2019 року командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 затверджено Акт проведення службового розслідування за фактом підриву на протитанковій міні автомобіля УРАЛ-4320 військовий номер НОМЕР_4 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 29.04.2019 року, згідно з яким комісія ПРОПОНУЄ, зокрема:

1. Службове розслідування вважати закінченим.

2. Начальнику штабу частини визначити командирам підрозділів безпечні маршрути для пересування особового складу і військової техніки на кожному опорному пункті.

4. Командира 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_20 до дисциплінарної відповідальності не притягувати через вже накладене на нього наказом командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 13.05.2019 року № 269 стягнення у вигляді суворої догани.

6. За порушення ст.ст. 11, 16, 126, 346 Статуту внутрішньої служби ЗС України понизити у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду командира відділення командира машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_1 сержанта І. Вітковського.

7. На підставі абзацу 2 пункту 5 розділу ХVI наказу Міністра Оборони України від 07.06.2016 р. № 260 виплату щомісячної премії командиру відділення командиру машини взводу морської піхоти І роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 сержанту ОСОБА_4 за червень 2019 року не здійснювати.

8. На підставі Акту службового розслідування від 09.05.2019 р., проведеного за наказом Командира об`єднаних сил від 30.04.2019 року, притягнути командира відділення командира машини взводу морської піхоти І роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 до повної матеріальної відповідальності в розмірі заподіяної Державі матеріальної шкоди (391 867,47 грн.).

Відповідно до змісту даного акту, на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2019 р. № 157 «Про призначення службового розслідування» визначеною комісією в порядку, передбаченому вимогами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядком проведення службового розслідування у ЗС України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371 (із змінами), проведено службове розслідування з метою встановлення причин та умов отримання поранень військовослужбовцями військової служби за контрактом військової частини (далі-в/ч) НОМЕР_1 сержантом І. ВІТКОВСЬКИМ, старшим матросом О. ВОЛКОВИМ, матросами ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та пошкодження (знищення) військового майна, що сталося внаслідок підриву на протитанковій міні автомобіля УРАЛ-4320 військовий номер (далі-в/н) 42-28Е6 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 29.04.2019 року, а також встановлення ступеню вини посадових (службових) осіб:

- в результаті проведеного службового розслідування ВСТАНОВЛЕНО:

1. Об 11.00 годині 29.04.2019 р. перебуваючи на командно-спостережному пункті (далі - КСП) 1 роти морської піхоти (далі - І рмп) «Танкіст» командир 1 рмп в/ч НОМЕР_1 капітан Д. КИШЛАЛИ поставив завдання командиру відділення - командиру машини взводу морської піхоти 1 рмп в/ч НОМЕР_9 сержанту І. ВІТКОВСЬКОМУ організувати о 14.00 виїзд автомобілю УРАЛ-4320 в/н НОМЕР_6 для доставки продуктів харчування, питної води та перевезення військовослужбовців за наступним маршрутом: КСП «Танкіст» - взводний опорний пункт (далі - ВОП) «Кобра» - ВОП «Дід» - КСП «Пес» - ВОП «Танго»- КСП «Танкіст».

2. За кермом автомобілю УРАЛ-4320, в/н НОМЕР_6 , був штатний водій - військовослужбовець військової служби за контрактом старший матрос О. ВОЛКОВ.

3. О 13.55 капітан Д. КИШЛАЛИ особисто провів усний інструктаж щодо дотримання заходів безпеки з військовослужбовцями, які відбували на УРАЛі-4320 в/н НОМЕР_6 , перевірив у них наявність зброї та боєприпасів, засобів бронезахисту, визначив маршрут пересування та мету поїздки. Старшим машини капітан Д. КИШЛАЛИ призначив сержанта І. ВІТКОВСЬКОГО.

4. О 16.10 автомобіль УРАЛ-4320 в/н НОМЕР_6 прибув на позиції ВОП «Дід». З пояснень старшого ВОПу «Дід» старшини О. ПІДВЕЗЕНОГО та кулеметника ВОПу «Дід» матроса І. ІСКЕНДЕРОВА відомо, що:

- там в кабіну УРАЛу сіли матроси ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , таким чином, в неї замість 3 одночасно перебували 4 військовослужбовця;

- сержант І. ВІТКОВСЬКИЙ розпитував про іншу дорогу на ВОП «Танго»;

- незважаючи на наявну мінну небезпеку, з ВОПу «Дід» до ВОПу «Танго» УРАЛ-4320 в/н НОМЕР_6 вирушив саме неперевіреною дорогою, якою до того ніхто не користувався.

5. О 16.45 черговий КСП «Діод» отримав доповідь від командира 2 рмп капітана Б. ЗАЙЦЕВА про підрив УРАЛ-4320 біля позиції ВОП «Танго».

6. Підрив автомобілю УРАЛ-4320, в/н НОМЕР_6 , стався внаслідок послідовного наїзду передніми колесами на дві протитанкові міни типу ТМ-62М.

7. Евакуацію поранених з місця підриву автомобілю УРАЛ та надання їм першої медичної допомоги було здійснено особовим складом ВОП «Дід». В той же час з боку незаконних збройних формувань було розпочато обстріл пошкодженого автомобіля УРАЛ стрілецькою зброєю.

8. Всі четверо поранених були терміново доставлені санітарним транспортом до центральної районної лікарні м. Волноваха, де їм були встановлені певні діагнози.

10. Під час госпіталізації поранених внаслідок підриву автомобілю УРАЛ військовослужбовців ознак алкогольного сп`яніння в них виявлено не було за винятком сержанта І. ВІТКОВСЬКОГО, в крові якого лабораторні дослідження показали наявність 0,9 проміле етилового спирту (довідка міського клінічного диспансеру м. Маріуполь від 03.05.2019 № 950).

12. В ході проведення службового розслідування приналежність виявлених біля позиції ВОПу «Дід» протитанкових мін ТМ-62М не встановлена.

13. Автомобіль УРАЛ в/н 42-28Е6 був евакуйований з місця підриву 01.05.2019 р. та доставлений до КСП в/ч НОМЕР_10 .

14. Вантажний автомобіль УРАЛ-4320 в/н НОМЕР_6 обліковується у в/ч НОМЕР_1 за автомобільною службою, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2018 № 495 «Про закріплення автомобільної техніки за водіями у підрозділах частини в 2019 році» закріплений за водієм старшим матросом О. ВОЛКОВИМ, відповідальна матеріальна особа - капітан Д. КИШЛАЛИ.

15. Згідно довідки про вартість військового майна від 02.05.2019 № 198, залишкова балансова вартість станом на 02.05.2019 становить 391867,47 грн.

16. Згідно акту технічного стану автомобілю УРАЛ-4320, військовий номер НОМЕР_6 , від 04.03.2019 р. вх. № 308, автомобіль відноситься до 11 категорії.

18. За попередніми висновками, за характером отриманих пошкоджень автомобіль УРАЛ-4320 військовий номер НОМЕР_6 відновленню не підлягає;

- ВИСНОВКИ:

1. ОСОБА_23 , будучи старшим машини (посадовою особою), всупереч усному наказу командира 1 рмп в/ч НОМЕР_1 капітана Д. КИШЛАЛИ щодо заборони покидати маршрут пересування, самостійно прийняв безпідставне рішення змінити напрямок руху.

2. Вказане порушення сержант ОСОБА_24 вчинив шляхом надання протиправної вказівки водію автомобілю УРАЛ-4320 військовий номер НОМЕР_6 старшому матросу О. ВОЛКОВУ, який у свою чергу, її виконав.

3. Внаслідок цього було здійснено наїзд на протитанкову міну типу ТМ-62М, що спричинило підрив (фактичне знищення) автомобіля та поранення військовослужбовців.

Обставин, які пом`якшують вину сержанта І. ВІТКОВСЬКОГО, під час проведення службового розслідування не виявлено.

Обставинами, які обтяжують провину сержанта І. ВІТКОВСЬКОГО, є перебування на момент вчинення ним порушення у стані алкогольного сп`яніння в умовах бойової обстановки, що до того ж спричинило важкі наслідки у вигляді значної матеріальної шкоди та поранення військовослужбовців;

Таким чином, підрив автомобіля УРАЛ, поранення військовослужбовців та нанесення значного збитку державі сталось через особисту недисциплінованість та недбале ставлення до виконання службових обов`язків нижчезазначеними військовослужбовцями:

1. Командиром 1 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_9 капітаном Д. КИШЛАЛИ, який допустив пересування транспорту забороненим шляхом по ділянкам місцевості, які не перевірені на наявність вибухонебезпечних предметів. Не довів старшому машини та водію шляхи пересування, дозволив пересування автомобіля в світлу частину доби, чим порушив статті 11, 16, 112 Статуту внутрішньої служби ЗС України в частині сумлінного і чесного виконання своїх обов`язків, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, надання підлеглим прикладу зразкового виконання військового обов`язку, неналежного виховування особового складу роти в дусі поваги до військової служби та бережливого ставлення до майна роти, суворого стеження за виконанням особовим складом заходів безпеки під час поводження з технікою для її збереження. Крім того, не організував перевірку місцевості району майбутніх дій на наявність вибухонебезпечних предметів, не визначив шляхи та порядок пересування в районі оборони, порядок поповнення матеріально-технічних засобів, чим порушив пункт 18 розділу 2, пункт 21 розділу 5 Тимчасового бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ ЗС України, затвердженого наказом командувача Сухопутних військ ЗС України від 01.04.2016 № 167.

2. Командиром відділення - командиром машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_1 сержантом І. ВІТКОВСЬКИМ, який всупереч визначеному безпечному маршруту прийняв рішення їхати не перевіреною дорогою у межах ураження вогню противника. Крім того, дозволив водію автомобіля УРАЛ, перевозити військовослужбовців в кабіні у кількості, що перевищувала передбачену технічною характеристикою останнього, чим порушив статті 11, 16. 121, 346 Статуту внутрішньої служби ЗС України, в частині зобов`язання бути дисциплінованим, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, правильності несення служби рядовим складом, належного використання майна роти, виконання поставленого завдання та правильного використання машини, відповідальності за дисципліну особового складу, що перебуває в машині, за додержання ним вимог безпеки.

Сержант ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта-середня, одружений. На посаді з 30.10.2018 р, по службі характеризується позитивно, не знятих дисциплінарних стягнень не має.

02.06.2019 року командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 197 «Про підсумки службового розслідування», яким, з метою зміцнення військової дисципліни та правопорядку серед особового складу військової частини, покарання винних осіб та недопущення подібних випадків в подальшому, наказано, зокрема:

1. Начальнику штабу частини визначити командирам підрозділів безпечні маршрути для пересування особового складу і військової техніки на кожному опорному пункті.

3. Командира 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_20 до дисциплінарної відповідальності не притягувати через вже накладене на нього наказом командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 13.05.2019 року № 269 стягнення у вигляді суворої догани.

5. За порушення статей 11, 16, 126, 346 Статуту внутрішньої служби ЗС України понизити у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду командира відділення командира машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 .

6. На підставі абзацу 2 пункту 5 розділу XVI наказу Міністра Оборони України від 07.06.2016 р. № 260 виплату щомісячної премії командиру відділення командиру машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 сержанту ОСОБА_4 за червень 2019 року не здійснювати.

7. На підставі Акту службового розслідування від 09.05.2019 р., проведеного за наказом Командира об`єднаних сил від 30.04.2019 року, притягнути командира відділення командира машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 до повної матеріальної відповідальності в розмірі заподіяної державі матеріальної шкоди (391867,47 грн.).

Відповідно до змісту вказаного наказу, його прийнято з таких підстав:

- на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2019 р. № 157 «Про призначення службового розслідування» визначеною комісією в порядку, передбаченому вимогами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядком проведення службового розслідування у ЗС України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371 (із змінами), проведено службове розслідування з метою встановлення причин та умов отримання поранень військовослужбовцями військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 сержантом І. ВІТКОВСЬКИМ, старшим матросом О. ВОЛКОВИМ, матросами ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та пошкодження (знищення) військового майна, що сталося внаслідок підриву на протитанковій міні автомобіля УРАЛ-4320, військовий номер НОМЕР_6 , 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 29.04.2019 року, а також встановлення ступеню вини посадових (службових) осіб;

- в результаті проведеного службового розслідування встановлено: 29.04.2019 року близько 16.45 год. в районі виконання бойових завдань за призначенням під час проведення ООС стався підрив автомобілю УРАЛ-4320 в/н НОМЕР_6 внаслідок послідовного наїзду передніми колесами на дві протитанкові міни. В результаті підриву отримали поранення різної ступені важкості: водій машини, старший матрос О. ВОЛКОВ, старший машини, сержант ОСОБА_24 та матроси військової служби за контрактом ОСОБА_22 та ОСОБА_26 . Вантажний автомобіль УРАЛ-4320, військовий номер НОМЕР_6 , зазнав значних пошкоджень, які унеможливлюють його відновлення;

- основними причинами та умовами, що сприяли здійсненню вказаної події, є недбале ставлення до виконання службових обов`язків та особиста недисциплінованість окремих військовослужбовців, а саме:

1. Командира 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 капітана Д. КИШЛАЛИ, якій всупереч вимогам статті 11, 16, 112 Статуту внутрішньої служби ЗС України та п. 18 розділу 2, п. 21 розділу 5 Тимчасового бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ ЗС України, затвердженого наказом командувача Сухопутних військ ЗС України від 01.04.2016 р. № 167, та допустив пересування транспорту забороненим шляхом по ділянкам місцевості, які не перевірені на наявність вибухонебезпечних предметів. Не довів старшому машини та водію шляхи пересування. Крім того, дозволив пересування автомобіля на глибину оборони ротного опорного пункту у світлий час доби, знехтувавши відповідною суворою забороною на те з боку вищого командування.

2. Командира відділення - командира машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_1 сержанта І. ВІТКОВСЬКОГО, який, будучи старшим машини, всупереч визначеному безпечному маршруту, прийняв рішення їхати не перевіреною дорогою у межах ураження вогню противника. Крім того, дозволив водію автомобіля УРАЛ перевозити військовослужбовців в кабіні у кількості, що перевищувала передбачену технічною характеристикою останнього, чим порушив статті 11, 16, 121, 346 Статуту внутрішньої служби ЗС України.

1. Щодо п. 5 оскарженого наказу слід зазначити таке.
Зі змісту оскарженого наказу про підсумки службового розслідування та акту проведення цього службового розслідування вбачається, що фактичні обставини, які послужили підставою для прийняття відповідачем, зокрема, п. 5 оскарженого наказу не відповідають (суперечать) фактичним обставинам, зафіксованим у відповідному наказі та акті, зокрема:

- щодо командира 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 капітана Д. КИШЛАЛИ, а саме, що останній «Не довів старшому машини та водію шляхи пересування»;

- п. 2 акту службового розслідування та п. 1 оскарженого наказу: «Начальнику штабу частини визначити командирам підрозділів безпечні маршрути для пересування особового складу і військової техніки на кожному опорному пункті».
При цьому суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_28 в судовому засіданні, зокрема, що він довів до позивача маршрут, а це пункти призначення, і дороги, якими необхідно їхати, тобто і маршрут, і шляхи пересування, з тих підстав, що вони не відповідають (суперечать) іншим доказам по справі, а саме:

- наведеному змісту оскарженого наказу про підсумки службового розслідування та акту проведення цього службового розслідування.

При цьому суд також звертає увагу відповідача, що згідно зі змістом акта службового розслідування, визначений маршрут: КСП «Танкіст» - взводний опорний пункт (далі - ВОП) «Кобра» - ВОП «Дід» - КСП «Пес» - ВОП «Танго»- КСП «Танкіст», тобто об`єкти для доставки продуктів харчування, питної води та перевезення військовослужбовців, а не дороги та шляхи пересування.

Крім того, згідно з наданими відповідачем копіями аркушів підручника «Інженерне забезпечення частин і підрозділів у бою» Гвардійського ордена Червоної зірки факультету військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», зокрема, «Військові дороги та колонні шляхи», які наявні у загальному Інтернет доступі, за посиланням: https://pidruchniki.com/80991/tehnika/viyskovi_dorogi_kolonni_shlyahi#981, зокрема:

- шляхами руху військ називаються автомобільні дороги та колонні шляхи, які готуються та утримуються інженерними військами на маршрутах (напрямках) пересування військ;

- військовою дорогою називається існуюча або заново побудована дорога, яка обладнана для руху бойової техніки й автотранспорту.

За відсутності доріг або їх недостатньої кількості, неможливості або недоцільності їх використання, а також для об`їзду зруйнованих ділянок доріг, прокладаються колонні шляхи.
- колонним шляхом називається вибраний на місцевості напрямок поза дорогами, який підготовлений для короткочасного руху військ (військових колон).

Отже, поняття: «маршрут», «дорога» та «шлях», не є тотожними;
- вищенаведеним показанням інших свідків з зазначеного питання, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_16 та ОСОБА_35 .

Крім того, надані відповідачем матеріали службового розслідування містять, зокрема, Акт проведення службового розслідування від 9 травня 2019 року, затверджений командувачем об`єднаних сил генерал-лейтенантом О.С. Сирським, відповідно до якого, на виконання наказу Командувача об`єднаних сил від 30.04.2019 № 314 «Про призначення службового розслідування», визначеною комісією в порядку, передбаченому вимогами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядком проведення службового розслідування у ЗС України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371 (із змінами), проведено службове розслідування з метою встановлення причин та умов отримання поранень військовослужбовцями військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_11 сержантом ОСОБА_30 , старшим матросом ОСОБА_31 , матросом ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та пошкодження (знищення) військового майна, та встановлення ступеню вини посадових (службових) осіб.

Згідно зі змістом вказаного акту, щодо виконання заходів з метою збереження життя та здоров`я особового складу, збереження озброєння та військової техніки у в/с НОМЕР_11 , в результаті перевірки встановлено наступне, зокрема:

- телеграма начальника штабу - першого заступника командира в/с С8444 від 04.04.2019 № 2022/ОКП/10/2/131дск на усний запит комісії з проведення службового розслідування щодо доведення телеграми до підпорядкованих підрозділів військової частини підтверджуючих документів не представлено;

- розпорядження начальника штабу - першого заступника командира в/ч НОМЕР_13 від 11.04.2019 № Р-91дск «Про додаткові заходи щодо збереження життя та здоров`я військовослужбовців та недопущення втрат озброєння та військової техніки» підтверджуючих документів доведення розпорядження до підпорядкованих підрозділів військової частини не представлено;

- телеграма начальника штабу - першого заступника командира в/с С8444 від 24.04.2019 № 2022/ОКП/10/2/296дск підтверджуючих документів доведення телефонограми до підпорядкованих підрозділів в/ч НОМЕР_11 не представлено;

- розпорядження начальника штабу - першого заступника командира в/ч НОМЕР_13 від 27.04.2019 № Р-118дск «Про додаткові заходи щодо збереження життя та здоров`я військовослужбовців та не допущення втрат озброєння та військової техніки» підтверджуючих документів доведення розпорядження до підпорядкованих підрозділів в/ч НОМЕР_11 не представлено.

Також, свідок ОСОБА_36 повідомив, по суті, що: він командир спостережного пункту, отримав розпорядження про заборону пересуватися по невизначених маршрутах, невідомих коліях, яке було на декількох аркушах, яке необхідно було довести до 100% особового складу, що знаходиться на передовій лінії зіткнення; дане розпорядження було занесено до журналу отриманих розпоряджень та доведено до відома командира батальйону, який повідомив про необхідність довести його до всього особового складу; свідок, засекреченими засобами зв`язку 29.04.2019 року довів зміст даного розпорядження до кожного ксп роти, яке приймали чергові, які там знаходились, що відбулось до обіду; у розпорядженні було зазначено, що потрібно пересуватись лише визначеними шляхами; свідку не відомо чи було доведено дане розпорядження до позивача.

В свою чергу ОСОБА_6 , як свідок, зазначив, що зазначене вище розпорядження було доведено до нього вже після підриву, коли він повернувся до служби після лікування.

Жодних інших доводів та/або доказів на підтвердження доведення до позивача до підриву автомобіля «Урал» розпоряджень про заходи щодо збереження життя та здоров`я військовослужбовців та не допущення втрат озброєння та військової техніки, в тому числі про заборону пересуватися по невизначених маршрутах, невідомих коліях, тощо відповідачем не наведено та суду не надано.

З встановленого вбачається, що обставини, які послужили підставою для прийняття відповідачем п. 5 оскарженого наказу, зокрема, що: командир відділення - командир машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_1 сержант ОСОБА_24 , всупереч визначеному безпечному маршруту, прийняв рішення їхати не перевіреною дорогою у межах ураження вогню противника, не відповідають фактичним обставинам справи та/або на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України відповідачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, та не доказана правомірність оскарженого наказу у зазначеній частині.

Щодо обставин, які також послужили підставою для прийняття відповідачем п. 5 оскарженого наказу, зокрема, що: командир відділення - командир машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_1 сержант ОСОБА_24 дозволив водію автомобіля УРАЛ перевозити військовослужбовців в кабіні у кількості, що перевищувала передбачену технічною характеристикою останнього, чим порушив статті 11, 16, 121, 346 Статуту внутрішньої служби ЗС України, слід зазначити таке.

По-перше, жодних доказів на доведення обставин, зокрема щодо технічних характеристик автомобіля УРАЛ, надані суду матеріали службового розслідування не містять на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України відповідачем суду не надано.

По-друге, відповідачем не наведено жодних доводів достатності наведених обставин, як самостійних підстав для висновків про порушення позивачем статті 11, 16, 121, 346 Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, що відповідачем на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України та ухвал суду надано 2 (два) примірника наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.05.2019 року № 178 «Про продовження строку проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2019 року», відповідно до вимог ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371 та на підставі рапорту заступника командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення майора ОСОБА_19 від 11.05.2019 вх. № 1125, у зв`язку з перебуванням на лікуванні сержанта ОСОБА_1 , старшого матроса ОСОБА_16 , матроса ОСОБА_17 , матроса ОСОБА_18 :

- одним з яких наказано: продовжити строк проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини від 29.04.2019 № 157 «Про призначення службового розслідування» до 28.05.2019; відповідальним особам службове розслідування провести та подати акт службового розслідування встановленим порядком для прийняття рішення в термін до 28.05.2019 (т.1 а.с.156);

- другим наказано: продовжити строк проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини від 29.04.2019 № 157 «Про призначення службового розслідування» до 28.06.2019; відповідальним особам службове розслідування провести та подати акт службового розслідування встановленим порядком для прийняття рішення в термін до 28.06.2019 (т.2 а.с.106-107).

Представником відповідача зазначено, що в даному випадку була допущена технічна помилка в даті (місяці) продовження строку проведення службового розслідування, яка була виправлена шляхом видання цього самого наказу з виправленням в даті (місяці) продовження строку проведення службового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте, відповідачем не наведено жодних законодавчих норм, на підставі яких відповідач при виправленні допущених помилок у наказах повноважний діяти саме у такий спосіб.

2. Щодо п. 6 оскарженого наказу слід зазначити таке.
По-перше, вказаний пункт наказу прийнятий на підставі абзацу 2 пункту 5 розділу XVI наказу Міністра Оборони України від 07.06.2016 р. № 260.
Проте, Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197, а не наказом Міністра Оборони України від 07.06.2016 р. № 260.

При цьому, належним чином засвідчену копію наказу Міністра Оборони України від 07.06.2016 р. № 260, на підставі якого прийнятий п. 6 оскарженого наказу, відповідачем суду не надано та в загальному доступі, зокрема в мережі Інтернет такий наказ відсутній.

По-друге, згідно з п. 5 розділу ХVI Порядку № 260 (у фактично застосованій відповідачем в оскарженому наказі частині) військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках:

- за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Проте, судом встановлено, що постановою Волноваського районного суду Донецької області від 18 липня 2019 року по справі № 221/5035/19, яка набрала законної сили 29.07.2019 року: провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до змісту даної постанови, її прийнято з таких підстав, зокрема:

«Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНК/В № 66 від 04.07.2019 року, 29.04.2019 року о 16.50 год. ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, виконував завдання поблизу н.п. Богданівка Волноваського району Донецької області. Внаслідок підриву автомобіля Урал-4320 в/н НОМЕР_6 , він отримав вибухові поранення та, для надання медичної допомоги був доставлений до Волноваської ЦРЛ. У лікарні у ОСОБА_1 було відібрано зразки крові для подальшого аналізу на вміст етилового спирту. За результатами хіміко-токсикологічного дослідження біологічних середовищ в організмі людини на кількісну наявність спирту етилового від 03.05.2019 № 950 встановлено наявність на момент забору крові у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння 0,90 проміле, що свідчить про виконання ним обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано по ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

… факт вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не підтверджений належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.».

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

При цьому суд не бере до уваги доводи відповідача щодо його незгоди з постановою Волноваського районного суду Донецької області від 18 липня 2019 року по справі № 221/5035/19, підстави такої незгоди та докази на їх підтвердження, з тих підстав, що вони не спростовують факт набрання цією постановою законної сили та аналіз її законності виходить за межі повноважень адміністративного суду першої інстанції тощо.

Також, жодних доказів щодо притягнення позивача до кримінальної відповідальності у законодавчо встановленому порядку відповідачем суду не надано.

З встановленого вбачається, що обставини, які послужили підставою для прийняття відповідачем п. 6 оскарженого наказу не відповідають фактичним обставинам справи та на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України відповідачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, та не доказана правомірність оскарженого наказу у зазначеній частині.

З вищенаведених підстав суд також не бере до уваги встановлені в акті службового розслідування обставини щодо перебування позивача на момент вчинення ним порушення у стані алкогольного сп`яніння в умовах бойової обстановки, як такі, що обтяжують провину позивача.

3. Щодо п. 7 оскарженого наказу слід зазначити таке.
Як вбачається зі змісту оскарженого пункту наказу, він прийнятий на підставі Акту службового розслідування від 09.05.2019 р., проведеного за наказом Командира об`єднаних сил від 30.04.2019 року.

Проте, по-перше, в мотивувальній частині оскарженого наказу немає жодного посилання на Акт службового розслідування від 09.05.2019 р. та/або його зміст, проведеного за наказом Командира об`єднаних сил від 30.04.2019 року, як на підставу прийняття, зокрема, п. 7 оскарженого наказу.

По-друге, оскаржений наказ «Про підсумки службового розслідування» прийнятий в порядку, передбаченому вимогами Порядку проведення службового розслідування у ЗС України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371 (із змінами), фактично, на підставі Акту проведення службового розслідування за фактом підриву на протитанковій міні автомобіля УРАЛ-4320 військовий номер НОМЕР_4 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 29.04.2019 року, яке проведене також в порядку, передбаченому вимогами Порядку проведення службового розслідування у ЗС України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371 (із змінами).

Проте, відповідно до п. 1 Положення № 243/95-ВР, підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами визначає Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України 23 червня 1995 року № 243/95-ВР.

Жодних належних та допустимих доказів щодо притягнення позивача до матеріальної відповідальності відповідно до вищенаведених вимог Положення № 243/95-ВР, в тому числі щодо: порядку проведення розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб; дотримання прав позивача, як особи, яка притягається до матеріальної відповідальності, встановлення його вини; оформлення результатів відповідного розслідування тощо відповідачем суду не надано.

При цьому суд звертає увагу відповідача, що, навіть, викладене в Акті службового розслідування від 09.05.2019 р., проведеного за наказом Командира об`єднаних сил від 30.04.2019 року, є пропозицією.

Крім того, згідно зі змістом вказаного акту, в результаті проведеного службового розслідування встановлено, зокрема: щодо обліку та пошкодження автомобіля УРАЛ: вантажний автомобіль УРАЛ обліковується у в/ч НОМЕР_12 за автомобільною службою, закріплений за водієм старшим матросом ОСОБА_31 , відповідальна матеріальна особа капітан ОСОБА_20 ; залишкова балансова вартість станом на 02.05.2019 становить 391 867,47 грн.

Жодних доводів з вищезазначених обставин з урахуванням змісту оскарженого наказу про підсумки службового розслідування та Акту проведення службового розслідування за фактом підриву на протитанковій міні автомобіля УРАЛ-4320 військовий номер НОМЕР_4 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 29.04.2019 року, відповідачем не наведено.

З встановленого вбачається, що обставини, які послужили підставою для прийняття відповідачем п. 7 оскарженого наказу не відповідають фактичним обставинам справи та/або вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України відповідачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, та не доказана правомірність оскарженого наказу у зазначеній частині.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.
При цьому слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд дійшов висновку, що:
- на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України відповідачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його заперечення проти позовних вимог та правомірність оскаржених пунктів наказу. Позиція відповідача зі спірних питань є помилковою, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини та/або фактичним обставинам справи;

- оскаржені пункти 5, 6, 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2019 року № 197 «Про підсумки службового розслідування» в частині, що стосується ОСОБА_1 , прийняті відповідачем: не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття наказу; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямований цей наказ, тому ці пункти наказу є протиправними та підлягають скасуванню, відповідно

- адміністративний позов, в тому числі похідні вимоги позивача зобов`язального характеру, підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно, підстав для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, немає.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_14 ) до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код юридичної особи: НОМЕР_15 ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати пункти 5, 6, 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2019 року № 197 «Про підсумки службового розслідування» в частині, що стосується ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді командира відділення командира машини взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_1 та у військовому званні сержанта.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 матеріальне і грошове забезпечення у вигляді різниці за час виконання військового обов`язку на нижчій посаді, які ОСОБА_6 недоотримав внаслідок пониження у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду, та щомісячну премію за червень 2019 року.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В повному обсязі рішення складено 24 січня 2020 року.

Суддя М.Г. Цховребова

.