Справа № 200/228/20-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 р. Справа№200/228/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., при секретарі судового засідання Воліковій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області, Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач 1) Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач 2) про:

- визнання незаконним та скасування рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 05 червня 2019 року № 13 в частині не зарахування періодів роботи з 28 грудня 1983 року по 24 листопада 1984 року, з 02 березня 1987 року по 10 червня 1992 року на посаді «електрослюсаря підземного» на шахті «XXV з`їзду КПРС» Виробничого об`єднання «Макіївугілля», з 20 липня 1992 року по 21 жовтня 1999 року на посаді «електрослюсаря підземного» на шахті «Чайкіно» Виробничого об`єднання «Макіїввугілля», періоду навчання з 01 вересня 1980 року по 22 грудня 1983 року та періоду проходження строкової військової служби з 11 грудня 1984 року по 22 грудня 1986 року до пільгового підземного стажу за Списком №1 (Шахтарі);

- зобов`язання Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового підземного стажу за Списком №1 (Шахтарі) періоди роботи 28 грудня 1983 року по 24 листопада 1984 року, з 02 березня 1987 року по 10 червня 1992 року на посаді «електрослюсаря підземного» на шахті «XXV з`їзду КПРС» Виробничого об`єднання «Макіївугілля», з 20 липня 1992 року по 21 жовтня 1999 року на посаді «електрослюсаря підземного» на шахті «Чайкіно» Виробничого об`єднання «Макіїввугілля», період навчання з 01 вересня 1980 року по 22 грудня 1983 року та період проходження строкової військової служби з 11 грудня 1984 року по 22 грудня 1986 року та здійснити нарахування пенсії відповідно до поданої заяви від 08 лютого 2018 року з урахуванням вимог статті 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці».

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року задоволено його адміністративний позов до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, скасовано рішення про відмову у призначенні пенсії та зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08 лютого 2018 року із зарахуванням періодів його роботи з 28 грудня 1983 року по 21 листопада 1984 року та з 02 березня 1987 року по 10 червня 1992 року до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 розд. XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та вирішенням питання про зарахування до такого стажу періоду його роботи з 20 липня 1992 року по 21 жовтня 1999 року, періоду навчання з 01 вересня 1980 року по 22 грудня 1983 року та періоду проходження ним строкової військової служби з 11 грудня 1984 по 22 грудня 1986 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Рішенням управління від 05 червня 2019 року позивачу призначено пенсію з урахування рішення суду.

У листопаді 2019 року позивач став на облік до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області. Отримавши від відповідача-1 протокол про призначення пенсії, позивачу стало відомо, що при призначенні пенсії відповідачем-2 спірні періоди роботи не були зараховані до пільгового підземного стажу за Списком №1 (Шахтарі), а зараховані лише за Списком №1, що порушує право позивача на отримання пенсії в розмірах, визначених Законом.

Ухвалою суду від 13 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено строк звернення, відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

07 лютого 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому представник відповідача-2 повністю заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що позивачу було призначено пенсію з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/1828/19-а, однак управління не може надати пояснень щодо прийнятого рішення у зв`язку з тим, що макет пенсійної справи позивача знаходиться в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області.

Ухвалою суду від 12 лютого 2020 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 27 лютого 2020 року підготовче засідання відкладено.

11 березня 2020 року на електрону адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області. Представник відповідача - 1 зазначив, що згідно відомостей з пенсійної справи, при призначенні пенсії позивачу до стажу були зараховані період навчання з 01.09.1980 р. по 22.12.1983 р., період роботи з 28.12.1983 р. по 11.11.1984 р. пільговий стаж за Списком №1, період проходження військової служби з 11.12.1984 р. по 19.12.1986 р., періоди роботи з 02.03.1987 р. по 21.12.1991 р., з 01.01.1992 р. по 10.06.1991 р., з 20.07.1992 р. по 21.10.1999 р. за Списком №1. Враховуючи те, що заміни сторони виконавчого провадження проведено не було, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача-1 зарахувати спірні періоди роботи до пільгового підземного стажу за Списком №1 відсутні.

Ухвалою суду від 11 березня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

23 березня 2020 року на електрону адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності.

Позивач та представники відповідачів про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, до суду не з`явились.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 ), РНОКПП: НОМЕР_2 , є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 12 серпня 2019 року № 1425-.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя із заявою про призначення пенсії.

Рішенням Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя від 07 травня 2018 року № 40 позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року у справі № 200/1828/19-а позов ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії частково задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області від 0 травня 2018 року № 40 «Про відмову в призначенні пенсії», прийняте щодо ОСОБА_1 та зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08 лютого 2018 року із зарахуванням періодів роботи з 28 грудня 1983 року по 21 листопада 1984 року та з 02 березня 1987 року по 10 червня 1992 року до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 розд. XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та вирішенням питання про зарахування до такого стажу періоду його роботи з 20 липня1992 року по 21 жовтня 1999 року, періоду навчання з 01 вересня 1980 року по 22 грудня 1983 року та періоду проходження ним строкової служби з 11 грудня 1984 року по 22 грудня 1986 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили та на його виконання рішенням Лівобережного об`єднаного управління ПФУ м. Маріуполя № 12 позивачу призначено пенсію за віком з 08 лютого 2018 року.

Відповідно до наданого розрахунку стажу до пільгового стажу за Списком № зараховано період навчання позивача з 01 вересня 1980 року по 22 грудня 1983 року, період роботи з 28 грудня 1983 року по 21 листопада 1984 року, період проходження військової строкової служби з 11 грудня 1984 року по 19 грудня 1986 року та періоди роботи з 02 березня 1987 року по 31 грудня 1991 року, з 01 січня 1992 року по 10 червня 1992 року та з 20 липня 1992 року по 21 жовтня 1999 року.

З вересня 2019 року позивач перебуває на обліку в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, що підтверджується рішенням від 24 вересня 2019 року про взяття на облік.

Позивач вважає протиправними дії відповідача-2 які полягають у не зарахуванні спірних періодів роботи до пільгового підземного стажу та просить суд зобов`язати відповідача-1 зарахувати вказаний стаж до пільгового підземного стажу, тому звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. Позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду. Відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Статтею 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до статті 160 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, серед іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Водночас, згідно із статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до положень статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

В свою чергу питання, пов`язані із здійсненням судового контролю за виконанням судових рішень врегульовані, зокрема, статтею 383 КАС України.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: найменування адміністративного суду, до якого подається заява; ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; номер адміністративної справи; відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформація про хід виконавчого провадження; документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Аналіз згаданих вище норм права свідчить, що позов, який направлений на контроль за виконанням судових рішень, виключає одночасний розгляд спору про оскарження дій суб`єкта владних повноважень з інших підстав, що не пов`язані з належним виконання судового рішення. Водночас, суб`єкта владних повноважень не можна зобов`язати виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки в такому випадку будуть порушені процесуальні норми КАС України.

Отже, в разі протиправності, на думку позивача, вчинених відповідачем - суб`єктом владних повноважень рішень, дій чи бездіяльності на виконання рішення адміністративного суду, до адміністративного суду слід подавати відповідну заяву в порядку статті 383 КАС України, а не новий адміністративний позов із вимогами про виконання попереднього судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення позивача до суду з позовними вимогами до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, була його незгода з діями відповідача, вчиненими на виконання ухваленого на користь позивача рішення.

Тобто, звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач порушив питання, які стосуються здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі, порядок здійснення якого визначено статтею 383 КАС України.

Суд також звертає увагу, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року було зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08 лютого 2018 року із зарахуванням періодів роботи з 28 грудня 1983 року по 21 листопада 1984 року та з 02 березня 1987 року по 10 червня 1992 року до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 розд. XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та вирішенням питання про зарахування до такого стажу періоду його роботи з 20 липня1992 року по 21 жовтня 1999 року, періоду навчання з 01 вересня 1980 року по 22 грудня 1983 року та періоду проходження ним строкової служби з 11 грудня 1984 року по 22 грудня 1986 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили та на його виконання рішенням Лівобережного об`єднаного управління ПФУ м. Маріуполя № 12 позивачу призначено пенсію за віком з 08 лютого 2018 року.

В свою чергу, відповідачем-2 було розглянуто вказану заяву позивача, зараховано спірні періоди роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком згідно п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначено позивачу пенсію за віком згідно п.1 ч.2 ст. 114 цього Закону.

Таким чином, з врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Щодо позовних вимог до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, суд зазначає наступне.

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання призначення пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з абзацом першим пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Аналогічні умови призначення пільгової пенсії закріплені у пункті «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, обов`язковою умовою для зарахування до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до вказаної норми, є безпосередня зайнятість працівника повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 10 років за наявності страхового стажу не менше 25 років та після досягнення 50 років.

Водночас статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином, Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено право шахтарів у разі наявності 15 років стажу на підземних роботах на встановлення мінімального розміру пенсії 80% від заробітної плати.

До кола працівників, на яких поширюється дія закону «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені цим законом пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.

Відповідно до записів у трудові книжці позивача, останній у період з 01 вересня 1980 року по 22 грудня 1983 року навчався в СГПТУ № 104 м. Макіївка за професією електрослюсар підземний. Вказаний період навчання зарахований до пільгового стажу позивача за Списком №1.

З 28 грудня 1983 року по 21 листопада 1984 року позивач працював на Шахті ім. XXV З`їзду КПРС Макіївське виробниче об`єднання по видобутку вугілля «Макіїввугілля» електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті. Вказаний період зарахований до пільгового стажу позивача за Списком №1.

З 11 грудня 1984 року по 22 грудня 1986 року проходив службу в Радянській Армії. Вказаний період зарахований до пільгового стажу позивача за Списком №1.

З 02 березня 1987 року по 10 червня 1992 року працював Шахті ім. XXV З`їзду КПРС Макіївське виробниче об`єднання по видобутку вугілля «Макіїввугілля» електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті. Вказаний період роботи зарахований до пільгового стажу позивача за Списком №1.

У період з 20 липня 1992 року по 21 жовтня 1999 року працював електрослюсарем підземним 5 розряду. Вказаний період роботи зарахований до пільгового стажу позивача за Списком №1.

Суд зазначає, що матеріали справи містять довідку, видану ВП Шахта «Чайкіно», відповідно до якої за період з 20 липня 1992 року по 21 жовтня 1999 року виконував роботу повний робочий день в шахті за посадою електрослюсаря підземного п`ятого розряду, що передбачена Списком №1, розділу 1, підрозділу 1, код КП 1010100а, на підставі постанов КП СРСР № 1173 від 22.08.1956 р., КП СРСР № 10 від 26.01.1991 р., КМУ № 162 від 11.03.1994 р.

Професія «Електрослюсар підземний» віднесена до Списку №1 розділу 1 «гірничі роботи» підрозділ 1 «Підземні гірничі роботи» відповідно до постанов КП СРСР № 1173 від 22.08.1956 р., КП СРСР № 10 від 26.01.1991 р.

Аналізуючи наведені записи у трудовій книжці та надані позивачем довідки, суд приходить до висновку, що ними підтверджено зайнятість позивача у спірні періоди на підземних роботах повний робочий день. Таким чином на час призначення пенсії, позивач набув достатній час роботи на підземних умовах та має право на виплату пенсію відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Враховуючи те, що на даний час позивач перебуває на обліку в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Донецької області, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області шляхом зобов`язання відповідача-1 здійснити перерахунок пенсії позивачу з дати її призначення, врахувавши періоди роботи на шахті «XXV з`їзду КПРС» Виробничого об`єднання «Макіївугілля» з 28 грудня 1983 року по 21 листопада 1984 року, з 02 березня 1987 року по 10 червня 1992 року, на шахті «Чайкіно» Виробничого об`єднання «Макіїввугілля» з 20 липня 1992 року по 21 жовтня 1999 року, період навчання з 01 вересня 1980 року по 22 грудня 1983 року та період проходження строкової військової служби з 11 грудня 1984 року по 22 грудня 1986 року до пільгового підземного стажу за Списком №1 (Шахтарі) та здійснити перерахунок та виплату пенсії з дати її призначення відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці», з урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року суд відстрочив позивачеві сплату судового збору у розмірі 768,40 грн. до ухвалення судового рішення.

Нормами частини другої статті 133 КАС України встановлено, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає відшкодуванню на корить Державного бюджету України за рахунок позивача та у розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області, Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25, ) здійснити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) перерахунок пенсії з дати її призначення, врахувавши періоди роботи на шахті «XXV з`їзду КПРС» Виробничого об`єднання «Макіївугілля» з 28 грудня 1983 року по 21 листопада 1984 року, з 02 березня 1987 року по 10 червня 1992 року, на шахті «Чайкіно» Виробничого об`єднання «Макіїввугілля» з 20 липня 1992 року по 21 жовтня 1999 року, період навчання з 01 вересня 1980 року по 22 грудня 1983 року та період проходження строкової військової служби з 11 грудня 1984 року по 22 грудня 1986 року до пільгового підземного стажу за Списком №1 (Шахтарі) та здійснити перерахунок та виплату пенсії з дати її призначення відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці», з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Вступну та резолютивну частини рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 24 березня 2020 року.

Повний текст рішення складено 31 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко