Справа № 331/689/20
Суддя: Гнатик Г. В.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 331/689/20
Провадження № 2-а /331/30/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Гнатик Г.В.

за участю секретаря: Дорофєєвої М.А.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області рядового поліції Письменного Андрія Сергійовича, Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2098366 від 12.02.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.02.2020 року позивачем не вчинено жодного порушення ПДР. Так, він дійсно був зупинений інспектором Письменним А.С. у смт. Комишуваха по вул. Богдана Хмельницького. Рухаючись в напрямку міста Оріхів Запорізької області, ОСОБА_1 здійснював обгін великогабаритного транспортного засобу, тому зайняв крайню ліву смугу. Після здійснення обгону почав повертатися на крайню праву смугу, де був зупинений відповідачем. Інспектор зупинив позивача 12.02.2020 р. о 13-30 та необґрунтовано звинуватив у порушенні п. 11.5 ПДР України, а вже 12.02.2020 р. в 13-34 год. виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. При цьому не слухав заперечень, не роз`яснив жодних прав, фактично відсторонивши позивача від участі у розгляді справи. Враховуючи висновок Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 26.12.2019 р. до участі у справі залучено як інспектора Письменного А.С., так і орган в якому він працює - Головне управління Національної поліції України в Запорізькій області (Оріхівське відділення поліції Пологівського відділу поліції є лише структурним підрозділом цього органу). Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Жовтневого районного м. Запоріжжя від 25.02.2020 року провадження по справі відкрито.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позові просив розглядати справу без його участі на підставі наявних доказів.

Відповідач рядовий поліції Письменний А.С. належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 205, ч.3 ст. 268 КАС України справу розглянуто у його відсутність.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому зазначив, що постанова винесена поліцейським Письменним А.С. при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі наданих повноважень і сама ця особа має доводити правомірність винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Постанова Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 26.12.2019 р. стосується накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, оскаржувана постанова серії ЕАК № 2098366 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Відповідно до копії оскаржуваної постанови, вбачається, що вона винесена інспектором Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, рядовим поліції Письменним А.С. В даному випадку позовні вимоги не можуть пред`являтися до ГУНП оскільки відсутні правовідносини з позивачем, а також ГУНП не могло жодним чином впливати на права чи обов`язки позивача. Посилаючи на зазначені обставини, просить суд у задоволенні позову до ГУНП в Запорізькій області відмовити.

У відповідності до вимог ч. 9 ст. 205 КАС України , оскільки всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 12.02.2020 року серії ЕАК № 2098366, винесеною інспектором Оріхівського ВП Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області рядовим поліції ОСОБА_2 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом по дорозі, що має дві смуги руху в одному напрямку, рухався по крайній лівій смузі при цьому крайня права була вільна, водій керував транспортним засобом рухаючись по крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, в той час коли права була не зайнята, чим порушив п. 11.5 ПДР України.

Згідно з п. 11.2 Правил дорожнього руху, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Відповідно до п. 11.5 Правил дорожнього руху, встановлено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

ОСОБА_1 в своїй позовній заяві посилається на ті обставини, що ним було здійснено обгін великогабаритного транспортного засобу, тому зайняв крайню ліву смугу, після здійснення обгону почав повертатися на крайню праву смугу, де був зупинений відповідачем, правил п. 11.5 ПДР не порушував.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

ОСОБА_1 зазначив відповідачами у справі інспектора Оріхівського ВП Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області рядового поліції Письменного А.С. та Головне управління Національної поліції України в Запорізькій області.

Разом з тим, Головне управління Національної поліції України в Запорізькій області не є належним відповідачем у справі.

З постанови серії ЕАК № 2098366 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 12.02.2020 року вбачається, що вона винесена інспектором Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області рядовим поліції Письменним А.С.

Вбачається, що інспектор поліції є окремим суб`єктом владних повноважень та саме він здійснював дії, правомірність яких оспорює позивач.

Таким чином, у задоволенні позову в частині вимог до Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області слід відмовити.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дана правова позиція закріплена в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якій зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В судове засідання відповідач інспектор Оріхівського ВП Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області рядовий поліції Письменний А.С. відзив та будь-які докази на підтвердження правомірності своїх дій не надав.

Відповідно до ст.ст. 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В порушення вищевказаних вимог відповідач Письменний А.С . відзиву на позов не подав та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття ним вищевказаної постанови, зокрема, доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог Правил дорожнього руху, які передбачені диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити, на підставі яких доказів поліцейський прийшов до висновку про наявність адміністративного правопорушення, винуватість ОСОБА_1 та наявність інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. В постанові про накладання адміністративного стягнення посилання на такі докази також відсутнє.

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, то факт вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним.

Суд вважає, що відповідач рядовий поліції Письменний А.С., приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, в даному випадку в порушення вимог ст.19 Конституції України, ст.7, 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винуватий позивач в його вчиненні, фактичні обставини справи не встановив, належних та допустимих доказів на їх підтвердження не зібрав та не оцінив, доводи позивача не перевірив, в постанові належним чином не обґрунтував свої висновки щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідних доказів не навів.

Разом з тим, відповідно до викладених позивачем пояснень у позовній заяві, він правил дорожнього руху не порушував, діяв відповідно до положень ПДР України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Таким чином, оскільки доказів вини позивача у правопорушенні, відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, відповідачем інспектором поліції Письменним А.С. не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог ч.3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, з урахуванням вимог ст. 247 КУпАП про наявність підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Щодо визнання постанови протиправною, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов в частині визнання постанови протиправною задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 77, 205, 241 , 268, 271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області рядового поліції Письменного Андрія Сергійовича, Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАК № 2098366 від 12.02.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП України, складену інспектором Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області рядовим поліції Письменним Андрієм Сергійовичем і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Г.В. Гнатик