Справа № 140/2199/19
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року ЛуцькСправа № 140/2199/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Любешівського районного суду Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Територіальне управління Державної судової адміністрації в Волинської області, про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Любешівського районного суду Волинської області про визнання протиправним та скасування наказу №03/02-04 від 29.05.2019 «Про скасування наказу».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період роботи з 20.10.1995 по 13.12.1995 на посаді стажиста Любешівського районного суду Волинської області позивач перебував в штаті управління юстиції Волинської обласної державної адміністрації, виконував обов`язки та був спеціалістом даного управління, заробітна плата на вказану посаду фінансувалась з Державного бюджету, а відтак вказаний період роботи повинен зараховуватись до стажу державної служби як робота спеціаліста управління юстиції з необхідною юридичною освітою. Зазначений період було зараховано до юридичного стажу при обранні на посаду судді Любешівського районного суду Волинської області із 14 грудня 1995 року. А тому зазначений стаж підлягає зарахуванню до стажу державної служби як судді у відставці.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 вважає протиправним наказ Любешівського районного суду Волинської області №03/02-04 від 29.05.2019, яким скасовано попередній наказ того ж суду від 18.02.2019 №1/02-04 «Про встановлення доплати за вислугу років та внесення змін до наказу», та просить його скасувати.

У поданому відзиві Любешівський районний суд Волинської області просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, мотивуючи тим, що зарахування (перерахунок стажу) на підставі частини другої статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 і відповідно перерахунок суддівської винагороди здійснюється з дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» №2509-VIII від 12.07.2018, тобто з 05.08.2018, в той час як ОСОБА_1 є непрацюючим суддею та звільнений з посади судді в зв`язку з поданням заяви відставку згідно з постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 №1600-VIII, тобто до набрання чинності Законом України №2509-VIII від 12.07.2018.

Третя особа подала пояснення на адміністративний позов, в задоволенні якого просить відмовити повністю, обґрунтовуючи тим, що на час прийняття Верховною Радою України постанови «Про звільнення суддів» від 22.09.2016 №1600-VIII вищевказаним Законом України від 12.07.2018 №2509-VIII не було передбачено що «до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якої визначена законом та надає право для призначення на посаду судді», а відтак зарахування (перерахунок) стажу на підставі частини другої статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII і відповідно перерахунок суддівської винагороди здійснюється з дати набрання чинності Закону України від 12.07.2018 №2509-VIII - 05.08.2018; аналогічна позиція викладена у спільному листі Вищої ради правосуддя Верховного Суду, Ради суддів України, ДСА України, ВККСУ, Національної школи суддів України від 05.11.2018 «Про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у даній справі адміністративний позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано наказ Любешівського районного суду Волинської області від 29.05.2019 №03/02-04 «Про скасування наказу».

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року апеляційну скаргу Любешівського районного суду Волинської області задоволено; скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справі № 140/2199/19 та ухвалено постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі № 140/2199/19 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року прийнято до провадження дану справу, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на адміністративний позов від 27.03.2020 № 581/05-09 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Територіальне управління Державної судової адміністрації в Волинської області вважає, що даний позов не підлягає задоволення з підстав, викладених у відзивах на адміністративний позов, що знаходяться в матеріалах справи, а тому просить відмовити у його задоволенні повністю.

У додаткових поясненнях по справі від 25.03.2020 позивач звертає увагу на те, що просить зарахувати стаж державної служби, що дає право на доплату за вислугу років, а саме період роботи на посаді стажиста Любешівського районного суду Волинської області з 20.10.1995 по 13.12.1995, що становить 00 років 01 місяць 24 дні, а не перерахувати стаж роботи на посаді судді.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що наказом Любешівського районного суду Волинської області від 03 жовтня 2016 року № 7/02-04 відповідно до Постанови Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року № 1600-VIII «Про звільнення суддів», з урахуванням статей 20, 24 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI (в редакції чинній на час спірних правовідносин) припинено повноваження судді ОСОБА_1 на адміністративній посаді голови суду та відраховано зі штату Любешівського районного суду Волинської області з 03 жовтня 2016 року у зв`язку з поданням заяви про відставку.

22 січня 2019 року позивачем подано на ім`я голови Любешівського районного суду Волинської області заяву про зарахування йому до стажу, що дає право на доплату за вислугу років, період роботи на посаді стажиста Любешівського районного суду з 20 жовтня 1995 року по 13 грудня 1995 року, з врахуванням правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суму, а саме постанови від 01 листопада 2018 року у справі № 819/1550/16 (провадження № К/9901/4564/17).

Любешівський районний суд Волинської області листом від 20 лютого 2019 року № 03-32/89/Х2/19 повідомив ОСОБА_1 про наявність підстав для зарахування до стажу, що дає право на виплату щомісячної доплати за вислугу років періоду роботи на посаді стажиста Любешівського районного суду з 20 жовтня 1995 року по 13 грудня 1995 року з огляду на перебування останнього на такій посаді, яка перебувала у штаті управління юстиції Волинської області у державному органі та виконання встановлених обов`язків, виплату заробітної плати з державного бюджету та враховуючи правову позицію Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду у справі № 819/1550/16.

Зарахування позивачу стажу відбулось на підставі наказу Любешівського районного суду Волинської області від 18 лютого 2019 року №1/02-04 (за підписом голови суду та голови комісії з реорганізації (злиття) суду), відповідно до якого, на підставі статей 24, 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини четвертої статті 105 Цивільного кодексу України, із врахуванням положення спільного листа Вищої ради правосуддя Верховного Суду, Ради суддів України, ДСА України, ВККСУ, Національної школи суддів України від 05 листопада 2018 року № 41783/0/9-18/2664/0/2-18/01-6757/18/9рс-1112/18/1-22433/1802/3878, правової позиції Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду (постанова від 14 листопада 2018 року у справі №819/1550/16) наказано:

- зарахувати, судді у відставці ОСОБА_1 до стажу, що дає право на доплату за вислугу років, період роботи на посаді стажиста Любешівського районного суду з 20 жовтня 1995 року по 13 грудня 1995 року, що становить 00 років 01 місяць 24 дні;

- встановити ОСОБА_1 з 22 вересня 2016 року щомісячну доплату за вислугу років в розмірі 60 відсотків до посадового окладу, стаж роботи, що дає право на доплату за вислугу років, якого становить станом на 22 вересня 2016 року 25 років 01 місяць 20 днів.

08 травня 2019 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Волинській області листом №905/02-31 надіслано Любешівському районному суду Волинської області для відома копію листа Державної судової адміністрації України від 06 травня 2019 року № 10-12493/19 «Про розгляд листа від 03 квітня 2019 року № 701/02-26», яким було надано роз`яснення щодо проведення перерахунку стажу роботи на посаді судді та суддівської винагороди суддям у відставці, в тому числі й ОСОБА_1 , та відповідно до якого згідно з положеннями спільного листа Вищої ради правосуддя Верховного Суду, Ради суддів України, ДСА України, ВККСУ, Національної школи суддів України від 05 листопада 2018 року «Про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді» зарахування (перерахунок) стажу на підставі частини другої статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII і відповідно перерахунок суддівської винагороди здійснюється з дати набрання чинності Закону України від 12 липня 2018 року № 2509-VIII, тобто з 05 серпня 2018 року, а відтак, підстави для перерахунку надбавки за вислугу років судді у відставці ОСОБА_1 відсутні.

На підставі зазначеного листа Державної судової адміністрації України Любешівським районним судом Волинської області 29 травня 2019 року прийнято наказ № 03/02-04, яким скасовано наказ Любешівського районного суду Волинської області від 18 лютого 2019 року № 1/02-04 «Про встановлення доплати за вислугу років та внесення змін до наказу», про що повідомлено позивача листом від 29 травня 2019 року № 02-04/215/19.

Не погоджуючись з наказом від 29 травня 2019 року № 03/02-04 позивач звернувся до суду з цим позовом.

Скасовуючи судові рішення попередніх інстанцій, Верховний Суд звернув увагу на те, що ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції під час прийняття ними судових рішень не надано належної та обґрунтованої оцінки ні змісту позовних вимог, ні правовим підставам звернення до суду та пов`язаними з цим фактичними обставини справи, що підлягали обов`язковому встановленню в ході розгляду справи з наданням їм правової оцінки.

З матеріалів справи слідує, що позивача відповідно до наказу Управління юстиції у Волинській області від 20 жовтня 1995 року № 89 було зараховано стажистом Любешівського районного суду з 20 жовтня 1995 року, та встановлено йому оплату праці в розмірі 75% посадового окладу судді. На даній посаді позивач працював по 13 грудня 1995 року включно, що підтверджується копією його трудової книжки серії НОМЕР_1 .

14 грудня 1995 року ОСОБА_1 призначено суддею Любешівського районного суду відповідно до Указу Президента України від 28.11.1995 № 1096/95.

Станом на час спірного періоду діяв Закон України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15.12.1992, який набрав чинності 10.02.1993 і втратив чинність 01.01.2012 згідно із Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010.

3гідно з частинами першою, четвертою, шостою статті 44 3акону України «Про статус суддів» №2862- ХІІ заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за, кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.

Суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: при стажі роботи понад 3 роки - 10 відсотків, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, a також інших працівників, яким законом передбачені тaкi ж пільги.

У свою чергу, з 30.07.2010 року набув чинності 3акон України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI (бyлa ввeдeнa в дiю з 1 ciчня 2012 року) cyддям виплaчyєтьcя щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

3гідно зі статтею 131 3акону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього CPCP та республік, що входили до його складу. Водночас, пунктом 11 Розділу XII «Прикінцеві положення» 3акону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI пepeдбaчeнo, що судді, пpизнaчeнi чи oбpaнi на посаду до набрання чинності цим 3аконом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим 3аконом.

3аконом України «Про забезпечення права на справедливий суд» №192-VIII від 12.02.2015 року, який набрав чинності 25 березня 2015 року, 3акон України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI викладено у новій редакції. Відповідно до частини п`ятої статті 133 3акону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону №192-VIII) cyддям виплaчyєтьcя щoмicячнa дoплaтa зa вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

3 30 вересня 2016 року набув чинності 3акон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року.

Згідно з частиною другої статті 135 3акону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII суддівська винагорода виплaчyєтьcя cyддi з дня зapaxyвaння його до штaтy відповідного суду, якщо інше не встановлено цим 3аконом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до частини п`ятою статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII cyддям виплaчyєтьcя щoмicячнa дoплaтa за виcлyгy років y poзмipi: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Частиною першою статті 137 3акону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього CPCP та республік, що входили до його складу. Відповідно до ст. 43 вказаного Закону № 2862-ХІІ, кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Пунктом 11 розділу ХІІІ Перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 (в редакції Закону до 01.04.2015 року) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Крім цього, згідно п.34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону № 1798-VIII від 21.12.2016 р.), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Виходячи з дати призначення позивача на посаду судді, на нього розповсюджувалася дія частини шостої статті 44 Закону України «Про статус суддів», яка передбачала можливість зарахування до стажу роботи судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років, також часу роботи на попередніх посадах, зокрема на посадах інших працівників, яким законом були передбачені такі пільги.

Обчислення стажу державної служби на момент виникнення спірних правовідносин здійснювалось відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, Порядку обчислення стажу державної служби, що затверджений постановою KMУ від 03.05.1994 року №283.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Статтею 2 цього ж 3акону визначено, що посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів судів, прокуратури, a також в державних органах колишніх УPCP та інших республік, a також колишнього CPCP згідно з додатком, зокрема, у виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управліннях, самостійних відділах, інших структурних підрозділах.

Статтею 67 Закону УРСР «Про судоустрій» від 05.06.1981 № 2022-Х (в редакції Закону від 17.06.1992) було передбачено, що структура і штатна чисельність апарату районного (міського) народного суду затверджуються начальником відділу юстиції виконавчого комітету обласної, Київської міської Ради народних депутатів у межах штатної чисельності і фонду заробітної плати, встановлених Міністром юстиції Української PCP.

Цією ж статтею 67 Закону УРСР «Про судоустрій» від 05.06.1981 № 2022-Х (в редакції Закону № 4017-XII від 24.02.1994) було передбачено, що структура і штатна чисельність апарату районного (міського) суду затверджуються Міністром юстиції Республіки Крим, начальниками управлінь юстиції обласних, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій у межах штатної чисельності і фонду заробітної плати.

Тобто, організаційне керівництво (в тому числі і питання кадрового забезпечення) районними (міськими) народними судами у розглядуваний період із 20.10.1995 по 13.12.1995 здійснювалося відповідними відділами юстиції виконавчого комітету відповідних обласних Рад чи обласних державних адміністрацій.

Яу уже було судом вказано вище, позивач був зарахований стажистом Любешівського районного суду Волинської області із 20.10.1995, з посадовим окладом згідно штатного розпису (75% ставки судді), згідно наказу начальника управління юстиції у Волиинській області від 20.10.1995 № 89.

Фінансування заробітної плати стажиста Любешівського районного суду Волинської області здійснювалось на той час за рахунок коштів Державного бюджету Волинським обласним відділом юстиції, як спеціаліста відділу юстиції.

Питання проходження стажування випускниками вищих навчальних закладів в цей період регулювалися такими законодавчими актами колишнього Союзу PCP та УРСР, як: Постанова ЦК КПРС, Ради міністрів СРСР від 18.07.1972 №535 «Про заходи щодо подальшого удосконалення вищої освіти в країні», Положенням про стажування молодих спеціалістів, які закінчили вищі учбові заклади, затвердженим Державним комітетом Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати, Всесоюзною Центральною Радою Професіональних Союзів, Міністерством Вищої та середньої освіти СРСР від 25.06.1973.

Так, в п.п.4.2 п.10 зазначеної вище Постанови №535 від 18.07.1972 було визначено, що випускники вищих навчальних закладів для набуття необхідних практичних навичок проходять за місцем розподілення на підприємствах і установах стажування строком до одного року, під час якого виконують посадові обов`язки і отримують заробітну платню відповідно штатного розкладу. Загальне керівництво стажуванням покладається на галузеві міністерства і відомства, в веденні яких перебувають ці підприємства, організації та установи.

Відповідно до п.1 Положення про стажування молодих спеціалістів, які закінчили вищі учбові заклади, затвердженого Державним комітетом Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Всесоюзною Центральною Радою Професіональних Союзів, Міністерством Вищої та середньої освіти СРСР від 25.06.1973 також передбачалось, що молоді спеціалісти, які закінчили вищи навчальні заклади, проходять за місцем розподілення на підприємствах, в організаціях і установах стажування строком до одного року, під час якого виконують посадові обов`язки і отримують заробітну плату згідно штатного розкладу.

Пунктами 5, 15 цього Положення передбачалось, що час стажування зараховується в трирічний строк роботи молодого спеціаліста за місцем розподілу. Під час стажування молодий спеціаліст: користується всіма правами і пільгами, встановленими для працівників цього підприємства (організації, закладу) які обіймають аналогічну посаду; несе обов`язки, покладені на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку; виконує функціональні обов`язки щодо займаної посади, визначеними відповідними інструкціями і положеннями, з урахуванням індивідуального плану.

Пунктом 3 Порядку № 283 було передбачено, що до стажу державної служби включається також робота на посадах службовців в органах, зазначених у пункту 2 цього Порядку і додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони зайняли посади державних службовців.

3гідно з пунктом 4 Порядку № 283, документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чиннoгo законодавства підтверджують стаж poбoти.

Таким чином, в період роботи із 20 жовтня 1995 року по 13 грудня 1995 року на посаді стажиста Любешівського районного суду Волинської ОСОБА_1 перебував у штаті управління юстиції у Волинській області, виконував обов`язки та був спеціалістом цього управління юстиції, заробітна плата на вказану посаду фінансувалася з державного бюджету. Тому суд вважає обгрунтованими доводи позивача, що вказаний період роботи повинен зараховуватись до стажу державної служби, як спеціалісту управління юстиції із необхідною юридичною освітою, а відтак підлягає зарахуванню до стажу державної служби як судді у відставці та підлягає включенню до стажу, що дає право на доплату за вислугу років.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.11.2018 року у справі № 819/1550/16, яку суд в силу ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховує при розгляді даної справи.

Саме з урахуванням цієї правової позиції прийнято Любешівським районним судом Волинської області наказ від 18 лютого 2019 року №1/02-04 «Про встановлення доплати за вислугу років та внесення змін до наказу», яким зараховано судді у відставці ОСОБА_1 до стажу, що дає право на доплату за вислугу років період роботи на посаді стажиста Любешівського районного суду з 20 жовтня 1995 року по 13 грудня 1995 року, що становить 00 років 01 місяць 24 дні.

Однак оскаржуваним наказом Любешівського районного судом Волинської області №03/02-04 від 29.05.2019 «Про скасування наказу» протиправно скасовано вищенаведений наказ цього суду з мотивів положення листа Державної судової адміністрації України від 06 травня 2019 року № 10-12493/19 «Про розгляд листа від 03 квітня 2019 року № 701/02-26», яким було надано роз`яснення щодо проведення перерахунку стажу роботи на посаді судді та суддівської винагороди суддям у відставці, в тому числі й ОСОБА_1 , та відповідно до якого згідно з положеннями спільного листа Вищої ради правосуддя Верховного Суду, Ради суддів України, ДСА України, ВККСУ, Національної школи суддів України від 05 листопада 2018 року «Про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді» зарахування (перерахунок) стажу на підставі частини другої статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII і відповідно перерахунок суддівської винагороди здійснюється з дати набрання чинності Закону України від 12 липня 2018 року № 2509-VIII, тобто з 05 серпня 2018 року, а відтак, підстави для перерахунку надбавки за вислугу років судді у відставці ОСОБА_1 відсутні.

Суд звертає увагу на те, що частиною другою статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Однак зі спірних правовідносин слідує, що позивач у заяві від 22.01.2019 просить зарахувати стаж державної служби, а саме на посаді стажиста суду, який підлягає включенню до стажу, що дає право на доплату за вислугу років, а тому дія частини другої статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII не поширюється на спірні правовідносини. Крім того, до розрахунку стажу, що дає право на доплату за вислугу років ОСОБА_1 також включено службу в лавах Радянської Армії, роботу на посаді помічника прокурора, в тому числі і стажиста прокуратури.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач протиправно, за відсутності правових підстав, наказом від 29.05.2019 №03/02-04 скасував власний наказ від 18.02.2019 №1/02-04, чим погіршив правове становище позивача, визначене таким наказом, та порушив його права, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань Любешівського районного суду Волинської області на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., сплачений відповідно до квитанції №1 від 11.07.2019.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Любешівського районного суду Волинської області від 29 травня 2019 року №03/02-04 «Про скасування наказу».

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Любешівського районного суду Волинської області (44201, Волинська область, смт. Любешів, вул. Незалежності, будинок 86, ) судовий збір у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя В.Д. Ковальчук