Справа № 280/125/20
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 квітня 2020 року Справа № 280/125/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В. розглянув у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Пологівське управління ГУ ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Пологівське управління ГУ ДФС у Запорізькій області в якому позивач (з урахуванням уточнень) просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.06.2019 №65171-5207-0815.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач не погоджується з отриманим податковим повідомленням-рішенням від 18.06.2019 №65171-5207-0815, яким відповідач нарахував позивачу зобов`язання з орендної плати фізичних осіб за 2019 рік у сумі 1141,22 грн. Зазначає, що відповідачем нараховано суму орендної плати за земельну частку (пай) загальною площею 11,81 га, яка перебувала в користуванні позивача на підставі договору оренди №33, укладеного між позивачем та Куйбишевською районною державною адміністрацією 28.03.2011. Позивач погоджується, що користувався вказаною земельною ділянкою у 2018 році. Однак, щодо 2019 року стверджує, що громадяни- жителі с.Олексіївка почали поступово оформляти право власності на земельні ділянки із земельного масиву площею 11,81 га. Отже, позивач стверджує, що із земельної ділянки, що перебувала в його користуванні, через оформлення іншими громадянами сформувалися нові земельні ділянки, за які вони сплачують земельний податок. Просить суд задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених у поданому до суду відзиві (вх.№9153 від 27.02.2020 року), в якому зазначив, що згідно бази даних ІС «Податковий блок» за позивачем зареєстрований договір оренди землі загальною площею 11,81 га за №57 від 01.04.2011. У 2017 позивачу було нараховано орендну плату за ділянку площею 11,81 га, у 2018 та 2019 роках позивачу проводилось нарахування за земельну ділянку площею 8,3217 га. Вказує, що до ГУ ДПС у Запорізькій області від позивача не надходило жодних документів на підтвердження зміни предмету договору/площі, а тому у ГУ ДПС у Запорізькій області не було жодних підстав для не проведення нарахування орендної плати за 2019 рік. Звертає увагу на те, що позивач зазначаючи про оформлення права власності іншими особами на частину земельної ділянки, що перебувала у нього в оренді не надає пояснень стосовно іншої частини земельної ділянки, що залишається у нього в оренді. Вважає, що оскаржуване рішення є таким, що не підлягає скасуванню, так як було прийнято в межах діючого законодавства. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою судді від 30.01.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності, та згідно ст.ст. 257, 263 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 28.03.2011 між Куйбишевською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди невитребуваних земельних часток (паїв) №33, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду не витребувані земельні частки із земель колишнього КСП «Олексіївське» загальною площею 11,81 га.

18.06.2019 ГУ ДФС у Запорізькій області згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст.54 Податкового кодексу України та відповідно до п.286.5 ст. 286 Податкового кодексу України винесено податкове повідомлення - рішення №65171-5207-0815, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2019 рік у розмірі 1141,22 грн.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття відповідачем податкового повідомлення - рішення, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 286.1 статті 286 ПК, яка визначає порядок обчислення плати за землю, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Відповідні центральні органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Відповідно п. 288.2 ст. 288 Податкового кодексу України платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Згідно із п. 288.3 ст. 288 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

За правилами п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV (далі - Закон № 161) встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Однією із істотних умов договору оренди землі, передбачених ст. 15 Закону № 161, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. При цьому за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

За приписами п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним Кодексом України, або за результатами аукціону.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗКУ).

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 ЗКУ).

Слід зазначити, що згідно із ст. 25 Закону № 161- XIV орендар земельної ділянки зобов`язаний, зокрема, приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Отже, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності сплачується орендарем з дня виникнення права користування земельною ділянкою, а саме з дня реєстрації договору оренди земельної ділянки, якщо інше не встановлено умовами договору.

Розділом V Закону № 161- XIV визначено порядок зміни, припинення та поновлення Договору.

Зокрема, відповідно до ст. 30 Закону № 161- XIV зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни (ч.3 ст. 653 Цивільного кодексу України).

Офіційне визнання і підтвердження державою фактів зміни речових прав на нерухоме майно забезпечується шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі поданої заяви та документів для проведення державної реєстрації таких змін (ст. 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Таким чином, якщо рішенням органу місцевого самоврядування змінено умови договору оренди землі (змінена площа, розмір орендної плати) та зобов`язано внести зміни до договору оренди земельної ділянки державної і комунальної власності (або переукласти договір оренди), то суб`єкт господарювання сплачує орендну плату за земельні ділянки згідно з новими умовами після внесення таких змін до договору оренди землі та їх державної реєстрації у визначеному законодавством порядку.

З матеріалів справи встановлено, що 28.03.2011 між Куйбишевською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди невитребуваних земельних часток (паїв) №33, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду не витребувані земельні частки із земель колишнього КСП «Олексіївське» загальною площею 11,81 га.

Як свідчать матеріали справи, контролюючим органом за 2017 рік було нараховано позивачу до сплати орендної плати за землю за земельну ділянку площею 11,81 га у розмірі 1619,60 грн.

Позивачем надано до матеріалів справи інформацію щодо оформлення громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 протягом 2017-2018 років права власності на свої частки земельної ділянки, як стверджує позивач - із земельного масиву 11,81 га., проте з наданих матеріалів вказаного встановити не можливо.

Разом із тим, в подальшому за 2018 рік відповідачем проводилось нарахування позивачу орендної плати на зменшену земельну ділянку, а саме площею 8,3217 га на суму 1141,42 грн.

В матеріалах справи наявна банківська квитанція від 30.07.2018 (а.с. 35), яка свідчить про сплату позивачем орендної плати за 2018 рік.

За 2019 рік відповідачем оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 18.06.2019 №65171-5207-0815 також нараховано орендну плату за земельну ділянку площею 8,3217 га на суму 1141,42 грн.

В ході розгляду справи позивачем не надано доказів внесення змін у 2019 році до Договору оренди щодо зменшення площі земельної ділянки за рахунок або про припинення його дії.

Також позивачем не спростовано твердження відповідача стосовно необхідності сплати орендної плати за частину земельної ділянки, що залишилась в оренді у позивача.

Щодо посилань позивача на те, що 06.05.2019 Смирновською сільською радою було повідомлено відповідача про припинення дії догвору оренди на земельну ділянку площею 11,81 га, суд зазначає, що у вказаній інформації Смирновської сільськьої ради (а.с. 11-17) не зазначена дата та підстави припинення договору оренди, укаледного з позивачем, на відміну від інших користувачів, зазначених у вказаній інформації. Зазначена обставина у сукупності з відсутністю інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про припинення вказаного договору, не дає суду підстав для визнання протиправним та скаування спірного рішення.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, суд не знаходить підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.06.2019 №65171-5207-0815.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Пологівське управління ГУ ДФС у Запорізькій області (70600, Запорізька область, Пологівський район, м.Пологи, вул. І.Чеберка, 9) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, відмовити у повному обсязі.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст.295 КАС України, а

також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Н.В. Стрельнікова