Справа № 340/1337/20
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 квітня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/1337/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по справі за її позовною заявою до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування розпорядження та податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №0 від 15.04.2020 р. про сплату 6800,00 грн. штрафних санкцій;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Кіровоградській області №478-р від 14.04.2020 р. про анулювання ліцензії фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на торгівлю алкогольними напоями.

Разом з позовною заявою представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення дії розпорядження Головного управління ДПС у Кіровоградській області №478-р від 14.04.2020 р. про анулювання ліцензії фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на торгівлю алкогольними напоями та заборони Головному управлінню ДПС у Кіровоградській нараховувати фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 (штрафних) фінансових санкцій за реалізацію алкогольних напоїв без ліцензії у період з 14.04.2020 р. до винесення рішення по справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, представник позивача посилається на очевидну незаконність оскаржуваного розпорядження, яка, на його думку, полягає у наступному:

- відсутність призначеної і проведеної фактичної перевірки порушень законодавства щодо торгівлі алкогольними напоями;

- розгляд порушення позивачем вимог статті 15-3 Закону №481 лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення АПР 18 №572589 від 18.03.2020 р. за ч.2 ст.156 КУпАП і порушення підвідомчості справ про адміністративні правопорушення;

- відсутність доказів продажу алкогольних напоїв неповнолітнім, крім протоколу про адміністративне правопорушення АПР 18 № 572589 від 18.03.2020 р.;

- ігнорування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Долинської міської ради Кіровоградської області від 08.04.2020 р. про відсутність самого правопорушення;

- передчасність анулювання ліцензії позивача до проходження фактичної перевірки порушень законодавства щодо торгівлі алкогольними напоями.

Також, зазначав, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача на безперешкодну торгівлю алкогольними напоями, а також позивач буде вимушена припинити свою господарську діяльність та відновити її буде уже неможливо.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви та заявою про забезпечення позову, суд дійшов до таких висновків.

Враховуючи положення ч.1 ст.154 КАС України заяву про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 4 статті 150 КАС України передбачено, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. До того ж, забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту заявнику до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає, що підстави, визначені статтею 150 КАС України є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Слід зазначити, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 (справа №826/9263/17, адміністративне провадження №К/9901/44796/18).

Крім того, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Суд вважає, що наведені у заяві доводи про необхідність забезпечення позову є необґрунтованими, оскільки не свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити поновлення порушених прав та інтересів позивача, як це передбачено пунктом 1 частини 2 статті 150 КАС України.

Також судом не виявлено очевидних ознак протиправності розпорядження Головного управління ДПС у Кіровоградській області №478-р від 14.04.2020 р. про анулювання ліцензії фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , як того вимагає пункт 2 частини 2 статті 150 КАС України.

Наведені заявником доводи про протиправність даного розпорядження потребують з`ясування та перевірки їх доказами на стадії розгляду справи по суті та не можуть бути підставою для зупинення його дії та заборони Головному управлінню ДПС у Кіровоградській нараховувати фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 фінансових (штрафних) санкцій за реалізацію алкогольних напоїв без ліцензії у період з 14.04.2020 р. до винесення рішення по справі, як заходів забезпечення позову.

Також представник позивач зазначає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, адже наявність очевидних ознак протиправності розпорядження, створює перешкоди у здійснення фізичною особою-підприємцем господарської діяльності.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, одним із основних видів діяльності позивача є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Крім того, іншими видами діяльності, якими має право займатися ОСОБА_1 є роздрібна торгівля фруктами і овочами, роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами, роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами, тощо.

З огляду на викладене, судом не підтверджено та не встановлено наявності реальної загрози виникнення незворотних для позивача наслідків, зокрема щодо зупинення господарської діяльності.

Суд зазначає, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про скасування спірного рішення відповідача, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Крім того, забезпечення адміністративного позову в спосіб, зазначений позивачем, буде означати вирішення спору по суті до ухвалення рішення по справі, що, в свою чергу, може призвести до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, що суперечить приписам КАС України та не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та не відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

Отже, на час розгляду заяви суд не вбачає ознак можливої небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача; суду не доведено неможливість захисту прав позивача без вжиття таких заходів; не доведено, що для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.150-154, 156, 248, 256, 294 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст.ст.293-297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина