Справа № 426/12415/16-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 квітня 2020 року

м. Київ

справа №426/12415/16-а

адміністративне провадження №К/9901/23306/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.,

суддів: Бучик А.Ю., Стеценка С.Г.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 426/12415/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області (далі - Управління ПФУ) про зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Управління ПФУ

на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 03.11.2016, ухвалену у складі головуючого судді Реки А.С. та

ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів Шишова О.О., Чебанова О.О., -

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. 12.10.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати незаконним та скасувати протокол Управління ПФУ від 10.10.2016 № 8 про відмову в призначенні йому щомісячного грошового утримання судді у відставці;

зобов`язати Управляння ПФУ призначити та виплачувати йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 82 % грошового утримання судді, який працює на відповідні посаді, починаючи з 05.10.2016 з урахуванням періоду роботи з 26.05.1997 по 04.10.2016 у Краснолуцькому міському суді Луганської області та період проходження строкової військової служби у Збройних Силах СРСР з 14.05.1988 по 24.04.1990.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що відповідач протиправно відмовив йому у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з посиланням на недостатність у нього відповідного стажу у зв`язку із незарахуванням до стажу його роботи періоду проходження строкової військової служби з 14.05.1988 по 24.04.1990.

2. Сватівський районний суд Луганської області постановою від 03.11.2016, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016, задовольнив позовні вимоги:

визнав протиправним та скасував протокол Управління ПФУ від 10.10.2016 № 8 про відмову в призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

зобов`язав Управління ПФУ зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР з 14.05.1988 по 24.04.1990;

зобов`язав Управління ПФУ призначити та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 82 % грошового утримання судді який працює на відповідній посаді, починаючи з 05.10.2016 з урахуванням періоду роботи з 26.05.1997 по 04.10.2016 у Краснолуцькому міському суді Луганської області та періоду проходження строкової військової служби у Збройних Силах СРСР з 14.05.1988 по 24.04.1990.

3. 05.01.2017 Управління ПФУ звернулось до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Сватівського районного суду Луганської області від 03.11.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016, ухвалити нове рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог.

4. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 13.01.2016 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

5. 15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

6. Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

7. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 КАС України).

8. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 20.06.2019 №781/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями, у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Гриціва М.І. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 №13), що унеможливлює його участь у розгляді даної справи.

9. Протоколом розподілу справи від 20.06.2019 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Рибачук А.І.- головуючий суддя, судді: Бучик А.Ю., Стеценко С.Г.

10. Ухвалою судді Верховного Суду від 24.06.2019 прийнято зазначену справу до провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. У справі, яка розглядається суди встановили, що ОСОБА_1 з 26.05.1997 по 04.10.2016 працював суддею, заступником голови та головою Краснолуцького міського суду Луганської області.

Наказом начальника Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області (далі - Теруправління ДСА) від 04.10.2016 № 54/к, на підставі постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 № 1600-VIII «Про звільнення суддів» позивача відраховано зі штату Краснолуцького міського суду Луганської області у зв`язку з поданням заяви про відставку та виходом у відставку 04.10.2016.

Відповідно до подання начальника Теруправління ДСА про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 04.10.2016 № 1, стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання становить 21 рік 3 місяці 18 днів (враховуючи службу в лавах Збройних сил СРСР).

Згідно із розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, проведеного Теруправлінням ДСА, тривалість стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді Краснолуцького міського суду Луганської області становить 19 років 04 місяці 08 днів. В примітці до вказаного розрахунку зазначено, що з 14.05.1988 по 24.04.1990 позивач проходив службу у лавах Збройних сил СРCР, що також підтверджується даними військового квитка ОСОБА_1

05.10.2016 позивач звернувся до Управління ПФУ із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, але протоколом останнього від 10.10.2016 № 8 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки загальний стаж позивача для призначення утримання становить 19 років 4 місяців 10 днів, що є недостатнім для призначення щомісячного довічного грошового утримання.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VI) було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та періоду проходження строкової служби, а відтак до стажу роботи на посаді судді позивача, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати календарний період проходження строкової військової служби з 14.05.1988 по 24.04.1990, що з урахуванням стажу роботи на посаді судді Краснолуцького міського суду Луганської області у 19 років 04 місяці 08 днів становить 21 рік 3 місяці 18 днів, що дає право на призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

13. Касаційна скарга мотивована, зокрема тим, що на момент розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій були відсутні норми законодавства, які дозволять зарахувати строкову військову службу при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України [в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справі»; (далі - Закон № 460-IX)], колегія суддів виходить із такого.

15. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Відповідно до частини третьої статті 141 Закону № 2453-VI [у редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016, тобто у редакції Закону України від 12.12.2015 № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» (далі - Закон № 192-VIII)] щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

17. За правилами частини першої статті 120 Закону № 2453-VI, суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

18. Згідно із вимогами статті 135 Закону № 2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;

2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.

19. Водночас відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI (в редакції, яка діяла до 28.03.2015 - набрання чинності Законом № 192-VIII, яким Закон № 2453-VI було викладно в новій редакції) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

20. До набрання чинності Законом № 2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом від 15 .12.1992 № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - № 2862-ХІІ).

21. Відповідно до частини першої статті 43 Закону № 2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

22. На час набрання чинності Законом № 2453-VI (30.10.2010) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

23. Згідно з пунктом 3-1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

24. Крім того, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

25. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XI «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

26. Враховуючи викладене вище, Верховний Суд зазначає, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом № 2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби.

27. Це підтверджується також положеннями Закону України від 21.12.2016 №1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя», яким були внесені зміни в Закон № 2453-VI, зокрема, пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень доповнено абзацом четвертим такого змісту: «Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)».

28. Таким чином, не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, періоду проходження строкової військової служби, і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, є неправомірним.

29. Як встановлено судами попередніх інстанцій, стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на час звільнення позивача 21 рік 3 місяці та 18 днів, що підтверджено відповідним розрахунком Теруправління ДСА у поданні про встановлення позивачу щомісячного грошового утримання судді у відставці від 04.10.2016 № 1.

До вказаного стажу, зараховано період роботи позивача на посаді судді, період проходження строкової військової служби.

30. Враховуючи вищенаведене, суди дійшли вірного висновку, що стаж роботи позивача на посаді судді, до якого, як вже було зазначено, зараховується календарний період проходження строкової військової служби, в свою чергу, дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 82 процентів (80 % + 2 % за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років) від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді.

31. Вказаний висновок узгоджується із правою позицією, викладеної, зокрема у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 308/6953/17, від 19.06.2018 у справі № 243/4458/17, від 24.03.2020 у справі № 559/512/17, та інші.

32. За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що оскаржувані постанова та ухвала судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій, всебічно перевірили обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в ньому повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

33. Відповідно до статті 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області залишити без задоволення.

Постанову Сватівського районного суду Луганської області від 03.11.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016 у справі №426/12415/16-а - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

С.Г. Стеценко ,

Судді Верховного Суду