Справа № 751/6909/19
Суддя: Яременко І. В.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/6909/19
Провадження №2-а/751/15/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Яременко І.В.,

секретаря Клименко К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Північної митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської митниці ДФС, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.09.2019 року відповідачем відносно нього винесено постанову № 0713/10200/19 про порушення митних правил при ввезені на митну територію України транспортного засобу іноземної реєстрації - автомобілю OPEL реєстраційний номер НОМЕР_1 . З постановою він не згоден та просить її скасувати, оскільки він є громадянином Республіки Вірменія, де має постійне місце реєстрації і на даний час у м. Севан за адресою АДРЕСА_2 . У Вірменії перебуває на обліку і вказаний автомобіль, який йому належить. У м.Чернігові він знаходиться з метою здійснення догляду за особою похилого віку - інвалідом 2-ї групи ОСОБА_2 , яка є бабусею його дружини. У зв`язку з чим його проживання в Україні обмежується певною метою, після здійснення якої він із своєю родиною має намір виїхати на постійне проживання до Вірменії. У Вірменію він намагається їздити не рідше одного разу на рік, але останні декілька років не мав такої змоги, оскільки належний йому автомобіль був у неробочому стані (а.с.28-29).

У поданих запереченнях на відзив позивач також зазначив, що при в`їзді на митну територію України 05.03.2014 він не надав посвідку на проживання в Україні, але надав свій паспорт громадянина Вірменії, де на 23 сторінці є штамп про отримання ним посвідки на постійне проживання в Україні, яка на його думку, є тимчасовим документом внутрішнього користування у державі Україна і брати її з собою при виїзді за кордон він не повинен. Крім того, він обрав зелений коридор при в`їзді на кордон, оскільки не розуміє, що це означає, просто рухався автомобілем, де було зелене світло, оскільки воно дозволяє рух. Також вказав, що дані з Диспетчера ЗМК вважає неправдивими, оскільки він дійсно виїжджав з території України декілька разів, але на автомобілі OPEL SENATOR з 2014 року з України не виїжджав, виїхав тільки у 2019 році, коли на нього був складений протокол (а.с.74-75, 77-78).

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, в обґрунтування яких посилався на обставини, викладені у позові та письмових запереченнях. Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки ставить під сумнів докази, на підставі яких митний орган здійснив нарахування розміру штрафу та не вважає службову записку працівника митниці, якою визначено митну вартість ввезеного транспортного засобу та відповідно розмір митних платежів, неналежним доказом у справі про порушення митних правил. Просив позов задовольнити, скасувати постанову митниці Держмитслужби № 0713/10200/19 про порушення митних правил від 12.09.2019 року, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 266529 грн 36 коп

У подальшому у судові засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.116).

Представники відповідача Кашина С.В., Кравченко С.В. у судовому засіданні заперечували проти позову у повному обсязі, обґрунтовуючи доводи обставинами, викладеними у відзиві на позовну заяву (а.с.41-44), письмових запереченнях (а.с.82-83) та матеріалами справи про порушення митних правил.

За клопотанням відповідача (а.с.100-101), зі згоди позивача у судовому засіданні 27.02.2020 року суд ухвалив вважати належним відповідачем у справі Північну митницю Держмитслужби (а.с.113зворот).

У подальшому у судові засідання представник відповідача не з`явився, згідно поданого клопотання просили розгляд справи провести у їх відсутності (а.с.120-121).

Відповідно до вимог ч.4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою до судового засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП встановлено, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ч. 1 ст. 493 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Судом встановлено, що постановою Чернігівської митниці ДФС від 12.09.2019 року у справі № 0713/10200/19 пропорушення митних правил громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 266529 грн 36 коп, що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Зі змісту вказаної постанови слідує, що 26.07.2019 року о 16 год. 44 хв. у зону митного контролю митного поста «Сеньківка» Чернігівської митниці ДФС у напрямку «виїзд з митної території України» заїхав автомобіль марки «OPEL SENATOR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , під керуванням громадянина республіки Вірменія ОСОБА_1 .

До митного контролю громадянин ОСОБА_1 надав свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_3 , паспорт громадянина Республіки Вірменія НОМЕР_4 , посвідку на постійне проживання в Україні НОМЕР_5 , видану 18.06.2012 УМВС України в Чернігівській області безстроково, адреса реєстрації та місця проживання: АДРЕСА_3 .

Здійсненою перевіркою по центральній базі даних ЄАІС ДФС та АСМО «Інспектор» встановлено, що громадянином ОСОБА_1 05.03.2014 в зоні діяльності митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС ввезено на митну територію України у митному режимі тимчасового ввезення строком до 1 року транспортний засіб особистого користування марки «OPEL SENATOR», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - Республіка Вірменія), номер кузова НОМЕР_2 , з поданням до митного контролю паспорта НОМЕР_8, країна - Росія.

В письмових поясненнях від 26.07.2019 ОСОБА_1 повідомив, що в`їхав на митну територію України через пункт пропуску «Славутич - Комарин» 05.03.2014 в митному режимі тимчасового ввезення до 1 року. Посвідку на постійне проживання залишив вдома, у зв`язку з чим не зміг її пред`явити.

Тобто на момент перетину кордону 05.03.2014 громадянин ОСОБА_1 мав статус резидента, оскільки отримавши посвідку на постійне проживання, набув статусу такого, який постійно проживає в Україні.

У даному випадку ОСОБА_1 мав право ввезти транспортний засіб на митну територію України під зобов`язання про зворотне вивезення, але в разі сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до розрахунку митних платежів, який підтверджено службовою запискою управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Чернігівської митниці ДФС від 08.08.2019 № 1177/25-10-19-02, митна вартість автомобіля марки «OPEL SENATOR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , визначена на рівні 1450 євро. Загальна сума митних платежів, які б підлягали сплаті за умови митного оформлення автомобіля без застосування пільгового режиму «тимчасове ввезення до 1 року», становить 88843,12 грн.

Таким чином встановлено, що 05.03.2014 під час ввезення на митну територію України автомобіля марки «OPEL SENATOR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , у митному режимі тимчасового ввезення до одного року без застосування до нього заходів тарифного і нетарифного регулювання, громадянин ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів у сумі 88843,12 грн, тобто порушення митних правил, передбачене ст.. 485 МК України, а саме вчинення інших протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів (а.с.8-10, 67-69).

Основоположним критерієм визначення особи резидентом чи нерезидентом у розумінні Митного кодексу України є її постійне місце проживання, а не її громадянство, оскільки нерезидентом може бути, зокрема, як громадянин України, так і громадянин іншої держави.

Для того, щоб особа вважалася нерезидентом, вона повинна відповідати певним критеріям, характерним для нерезидентів України, а саме: мати статус (бути) іноземця чи особи без громадянства або бути громадянином України, який має постійне місце проживання за межами України, у тому числі таким, який тимчасово перебуває на території України.

Відповідно до підпункту «в», пункту 50 частини 1 статті 4 МК України, резидентами є фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

З посвідки на постійне проживання в Україні серія НОМЕР_5 , вбачається, що станом на 05.03.2014 року позивач був зареєстрованим та проживав за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.3).

За даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, убачається, що в період з 05.03.2014 по 26.07.2019 відсутні відомості про залишення позивачем території України (а.с.60-61).

На спростування наведеної інформації позивачем не надано суду жодних доказів.

Отже, суд доходить висновку про наявність у позивача статусу резидента станом на 05.03.2014 року.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються : протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта , іншими документами.

Так, щодо розміру адміністративного стягнення визначеного в сумі 266529 грн 36 коп, що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, слід зазначити наступне.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 50 МК України, для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно матеріалів справи, митним органом не було встановлено відомостей про митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився позивачем тому, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення, уповноважений орган керувався службовими записками та розрахунком платежів (а.с.50, 64, 65 ), відповідно до яких сума митних платежів визначена на рівні 88843 грн 12 коп

Зокрема, зі змісту вказаних документів слідує, що відомості, щодо митної вартості транспортного засобу є інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

При цьому, жодних доказів у підтвердження обґрунтованості визначеного відповідачем розміру несплачених позивачем митних платежів суду не надано.

Таким чином, службова записка митного органу не є належним доказом у справі про порушення митних правил, оскільки не містить точного розрахунку митних платежів по вказаному транспортному засобу.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.07.2003 за № 1074/8395 (далі - Методика) у пункті 7.35 вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Пунктом 7.53.5 Методики, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, однак довідкові дані, які використовуються під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження).

Отже, відповідачем не дотримано вимог Методики, не надано підтвердження включення довідкових даних отриманих з ресурсів мережі Інтернет у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта, як і не надано звіту (акту) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу.

Матеріали справи не містять відомостей щодо звернення митних органів до експертів автотоварознавців.

Отже, відповідачем не доведено правильність заявленої митної вартості автомобіля, уповноваженою посадовою особою митного органу, не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови використані докази, які містять в собі припущення щодо вартості транспортного засобу та суми митних платежів, що є неприпустимим, суд доходить висновку про наявність підстав для повернення справи на додаткову перевірку з метою її повторного розгляду уповноваженим на це органом - Північній митниці Держмитслжуби.

У відповідності до положень п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Отже, оскаржувану постанову слід скасувати, а справу направити на новий розгляд Північній митниці Держмитслужби з метою усунення виявлених неточностей у постанові про порушення митних правил.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 8, 9, 245, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 90,92, 95, 458, 460, 467, 485 ,489, 493, 494 МК України, ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 286, 293, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Північної митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил, - задовольнити частково.

Скасувати постанову Чернігівської митниці ДФС від 12.09.2019 року у справі № 0713/10200/19 про порушення митних правил, якою громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 266529 грн 36 коп

Справу про порушення митних правил № 0713/10200/19 за ст. 485 МК України відносно громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 направити на новий розгляд до Північної митниці Держмитслужби.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя І.В. Яременко