Справа № 946/1427/20
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/1427/20
Провадження № 2-а/946/66/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, інспектора лейтенанта поліції 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Ливицького Романа Миколайовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, інспектора лейтенанта поліції 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Ливицького Романа Миколайовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2164589 від 26.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, мотивуючи тим, що він 26.02.2020 року приблизно о 19:15 керував т/з SCANIA 214 НОМЕР_3 , напівпричіп NOVARA IL SMS із номером НОМЕР_2 , та рухався по проспекту Центральний міста Миколаїв, не порушуючи вимоги ПДР України. Після того як він повернув біля дома № 254 по проспекту Центральний, позивач проїхав ще близько трьох кварталів та був зупинений екіпажем поліції. Без будь-яких підстав, за відсутності належних доказів 26.02.2020 року відповідачем була складена постанова, відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, при цьому в постанові не наведено жодного належного доказу його вини, до постанови не додавалося відео або інші докази, які б вказували на порушення ним правил. Вимоги знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено" пункту 33 ПДР України встановлюють, що забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Оскільки позивач жодного знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» не проїжджав, рухався в дозволеній зоні, то ним не було порушено вимоги п. 33 ПДР України. Інспектором поліції було порушено його право на захист, не були роз`яснені права жодного розгляду справи не було, відповідач обмежився формальним складанням постанови.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву від 27.04.2020 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судове засідання відповідач - Ливицький Р.М. не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про причини неявки не сповістив.

В судове засідання представник Управління патрульної поліції в Миколаївській області не з`явився, надав відзив на адміністративний позов, згідно якого просив розглянути справу за його відсутності та відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що факт правопорушення підтверджується постановою, відеозаписом з нагрудного відео-реєстратора, фотознімками дорожнього знаку, інспектор ознайомив позивача з його правами, позивач отримав в телефонному режимі правову консультацію, а інших клопотань в усній, або письмовій формі позивач не заявляв. Інспектор патрульної поліції врахував всі необхідні обставини при розгляді справи та виніс постанову відповідно до чинного законодавства.

Згідно ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши фотознімки, відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 26.02.2020 рокуінспектором лейтенантом поліції 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Ливицьким Романом Миколайовичем відносноОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2164589 від 26.02.2020 року,якою на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

З вищезазначеної постанови від 26.02.2020 рокувбачається, що 26.02.2020 року о 19:04:49 в м. Миколаїв по проспекту Центральний, 118, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом SCANIA 214 НОМЕР_3 , напівпричіп NOVARA IL SMS із номером НОМЕР_2 здійснив рух в зоні дії дорожнього знаку 3.3 рух вантажних автомобілів заборонено, чим порушив п. 33 ДДР - Порушення вимог дорожніх знаків.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідачів, як на суб`єктів владних повноважень, покладається обов`язок щодо доказування правомірності оскаржуваного рішення, в основу якого було покладено доведений на їх думку факт, що позивач порушив вимоги дорожнього знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено".

В позовній заяві позивач заперечував факт порушення вимог дорожнього знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено".

Розділом 33 Правил дорожнього руху України унормовано вимоги такого знаку, як знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», який застосовується для заборони руху вантажних автомобілів і автопоїздів (вантажний автомобіль з причепом або напівпричепом) з дозволеною максимальною масою більш як 3,5 т (якщо на знаку не зазначено конкретне значення маси) або з дозволеною максимальною масою, що перевищує зазначену на знаку. Рух тракторів, самохідних машин і механізмів у зоні дії знака заборонено незалежно від їх дозволеної максимальної маси. Знак застосовується з метою розвантажити від транзитного руху найбільш напружені дороги або окремі райони населених пунктів. Знак установлюється на кожному в`їзді на ділянку дороги або територію, де запроваджується заборона. Знак повторно встановлюється після закінчення населеного пункту (що не має перехресть) або безпосередньо за перехрестям у разі потреби збереження обмеження, запровадженого знаком, установленим перед перехрестям, або до кінця населеного пункту. Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Не переривається дія знака в місцях виїзду з прилеглих територій і в місцях перехрещення (прилягання) польових, лісових та інших доріг без покриття, перед якими не встановлені знаки пріоритету.

Суд зазначає, що з дослідженого відеозапису не вбачається момент порушення позивачем вимог дорожнього знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено", відеозапис містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови інспектором патрульної поліції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі № 216/5226/16-а (2-а/216/33/17) (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 83105370).

Крім цього суд зазначає, що з відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням позивача був зупинений о 18 год. 56 хв., а в постанові зазначений час скоєння позивачем правопорушення - 19:04:49, тобто після зупинення транспортного засобу інспектором поліції.

Також з дослідженого відеозапису вбачається, як інспектор поліції о 19:13:51 демонструє позивачу знак 3.3., після цього вони о 19:14:24 перетинають перехрестя і після перехрестя не вбачається наявність дорожнього знаку 3.3, враховуючи, що зона дії знака 3.3 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним.

Додані до відзиву на адміністративний позов фото не свідчать про порушення позивачем вимог дорожніх знаків 3.3.

Так, дані фото підтверджують виключно наявність дорожніх знаків на певній частині дороги без жодної прив`язки (географічної чи адміністративно-територіальної) від місця розташування вказаного знаку до місця зупинки позивача.

Також, такі фото не містять інформації про те, хто та яким чином здійснював фотофіксацію, з них не простежується факт руху позивача без дотримання вимог дорожнього знаку 3.3.

Таким чином, матеріали справи не містять, а відповідачами не надано жодних доказів не дотримання позивачем вимог дорожніх знаків 3.3.

Суд зазначає, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 73700340).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що відповідачами не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2164589 від 26.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 255 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1), інспектора лейтенанта поліції 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Ливицького Романа Миколайовича (місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2164589 від 26 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 255 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 27 квітня 2020 року.

Суддя: О.Я.Присакар