Справа № 580/102/20
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року справа № 580/102/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання незаконними та скасування рішень зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області (далі - відповідач), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 (далі - третя особа), в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 12.12.2019 №б/н про неприйняття рішення "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ОСОБА_1 ", оформлене протоколом XIV сесії VII скликання Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 12.12.2019;

- визнати незаконним та скасувати рішення Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 12.12.2019 №14-1/VII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ОСОБА_2 ";

- зобов`язати Михайлівську сільську раду Драбівського району Черкаської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.04.2019 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, площею 0,15 га, що межує із земельною ділянкою по АДРЕСА_1 для подальшої передачі її у власність ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що на 14 сесії Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області прийнято рішення від 12.12.2019 №14-1/VII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ОСОБА_2 ", однак рішення "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ОСОБА_1 " не прийнято. У протоколі 14 сесії Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 12.12.2019 зазначається, що сім`я Недоступ користувалась спірною земельною ділянкою, сплачувала земельний податок, обробляла та вносила добрива майже 30 років, у зв`язку з чим запропоновано надати дозвіл на розробку проекту землеустрою ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що право користування вказаною земельною ділянкою у сім`ї Недоступ не оформлено належним чином. Позивач стверджує, що відповідач не має права визначати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на одну і ту ж саму земельну ділянку. У даному випадку надання такого дозволу вказує про відсутність обтяжень щодо бажаної земельної ділянки і ще не означає позитивного рішення місцевої ради про передачу у власність цієї земельною ділянки після виготовлення проекту землеустрою.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у визначений судом строк надав відзив на позов, у якому зазначив, що рішення Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 12.12.2019 №14-1/VII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ОСОБА_2 " прийнято у відповідності до норм чинного земельного законодавства, відповідно, відсутні правові підстави для надання позивачу дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, площею 0,15 га, що межує із земельною ділянкою по АДРЕСА_1 для подальшої передачі її у власність ОСОБА_1 .

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 пояснень щодо позову не надала.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 у справі №580/190/19 позов ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково, зокрема: визнано протиправним і скасовано рішення Михайлівської сільської ради від 08.08.2017 №24-9/VІІ щодо відмови у наданні ОСОБА_1 земельної ділянки, розміром 0,15 га; зобов`язано Михайлівську сільську раду (19850, Черкаська обл., Драбівський р-н, с.Михайлівка, вул. Свободи, буд.1; ) повторно розглянути заяву від 08.06.2017 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо надання їй земельної ділянки, розміром 0,15 га, та у межах, порядку та строки, визначені вимогами чинного законодавства, прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивуючій частині цього рішення суду; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В подальшому, 22.11.2019 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, площею 0,15 га, що межує із земельною ділянкою по АДРЕСА_1 для подальшої передачі її у власність ОСОБА_1 .

За наслідками розгляду вказаної заяви позивача рішенням Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 12.12.2019 №б/н не прийнято рішення "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ОСОБА_1 ", оформлене протоколом XIV сесії VII скликання Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 12.12.2019, оскільки за вказане рішення депутатами Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області проголосовано: «за» - 0; «проти» - 12; «утримались» - 0.

Крім того, на 14 сесії Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області прийнято рішення від 12.12.2019 №14-1/VII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ОСОБА_2 ".

Позивач вважаючи вищевказані рішення протиправними та такими, що підлягають до скасування, звернулась до суду із вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року (далі - ЗК України), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються і не можуть бути скасовані, а держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, які б призводили до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 64 Конституції України проголошує, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, окрім випадків, передбачених самою Конституцією.

Згідно зі ст. 121 ЗК України кожен громадянин України має право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» № 280/97-ВР від 21.05.1997 (далі - Закон №280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 46 Закону №280/97-ВР, сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону №280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до абз. 1 ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно абзацу 1 частини 3 статті 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зміст ст. ст. 118, 122 ЗК України свідчить про те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність (оренду), оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність (оренду) є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розробку проекту землеустрою, що свідчить про відсутність у відповідача законних підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі при дотриманні нею вимог вказаних статей Земельного кодексу України.

Таким чином, законодавством не встановлено граничного строку дії такого дозволу, отже особа може скористатися ним у будь-який зручний для себе час або не скористатися взагалі.

Наведені норми права, також, дають підстави вважати про відсутність приорітетності того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, а земельним законодавством України не передбачена така відмова у разі, якщо такий дозвіл вже надано іншій особі.

Відтак, Михайлівська сільська рада Драбівського району Черкаської області, відмовляючи ОСОБА_1 у надані такого дозволу шляхом не прийняття рішення "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ОСОБА_1 ", не діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 12.12.2019 №б/н про неприйняття рішення "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ОСОБА_1 ".

Однак, вимога позивача щодо зобов`язання відповідача розглянути її заяву саме від 11.04.2019 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, площею 0,15 га, що межує із земельною ділянкою по АДРЕСА_1 для подальшої передачі її у власність ОСОБА_1 - не підлягає до задоволення, оскільки із матеріалів справи судом встановлено, що рішення відповідача від 12.12.2019 №б/н про неприйняття рішення "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ОСОБА_1 " стосується заяви позивача саме від 21.11.2019, яку отримано відповідачем 22.11.2019.

Разом з цим, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у відповідності до положень ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21.11.2019 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, площею 0,15 га, що межує із земельною ділянкою по АДРЕСА_1 для подальшої передачі її у власність ОСОБА_1 .

Щодо позовної вимоги позивача визнати незаконним та скасувати рішення Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 12.12.2019 №14-1/VII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ОСОБА_2 ", то суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Завданням адміністративного судочинства є вирішення спорів з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень (ст.2 ч. 1 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС Україна) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, передумовою для захисту адміністративним судом прав особи, є порушення саме її прав.

Як визначено п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України, у позовній заяві повинно бути обґрунтовано порушення оскаржуваним рішенням, прав, свобод або інтересів саме позивача.

Необхідно зазначити, що ч. 1 ст. 186-1 ЗК України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.01.2019 у справі № 371/957/16-а.

Суд зазначає, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним з підготовчих етапів і обов`язковою передумовою до розгляду уповноваженим органом державної влади або органу місцевого самоврядування питання щодо передачі землі в оренду для зацікавленої особи і зовсім не гарантує їй подальше отримання землі в постійне користування.

Конституційний Суд України у пункті 5 мотивувальної частини рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв`язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Таким чином, оспорюване позивачем рішення Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 12.12.2019 №14-1/VII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ОСОБА_2 " - не порушує право позивача у даній адміністративній справі, оскільки вказане рішення відповідача не гарантує саме третій особі ( ОСОБА_2 ) подальше отримання спірної земельної ділянки у власність, оскільки отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність третій особі, тому позов у цій частині не підлягає до задоволення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25.02.2020 у справі №723/1964/14-а, від 08.08.2019 у справі №806/2253/15.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, і такими, що підлягають часткового до задоволення.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 12.12.2019 №б/н про неприйняття рішення "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ОСОБА_1 ".

Зобов`язати Михайлівську сільську раду Драбівського району Черкаської області повторно розглянути заяву позивача від 21.11.2019 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,15 га, що межує із земельною ділянкою по АДРЕСА_1 для подальшої передачі її у власність ОСОБА_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Рідзель