Справа № 760/26458/19
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/455/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року м. Київ Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Ступак М.С.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 7 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Гурської Ілони Анатоліївни про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК №1522726 від 15.09.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, а справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що постановою серія ЕАК №1522726 від 15.09.2019 інспектором 7 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві сержантом поліції Гурською І.А. на ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 425,00 грн., в якій зазначено порушення, а саме те, що ОСОБА_1 15.09.2019 о 12:05 год.,керуючи транспортним засобом «Rover Range», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Софіївська, 1/44, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34, при перевірці документів було встановлено відсутність посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Також, посилається на те, що він не керував автомобілем «Rover Range», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Софіївська, 1/44, а лише перебував на пасажирському сидінні по приїзді працівників поліції, його товариш, який перебував за кермом, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 по причині технічної поломки і пішов займатися питанням евакуації транспортного засобу. Через деякий час приїхали працівники поліції, і фактично не з`ясовуючи причини зупинки, заявили що саме ОСОБА_1 порушив ПДР та попросили документи для перевірки. Так як водійського посвідчення у ОСОБА_1 не було на нього була складена оскаржувана постанова.

Вважає, що зазначена постанова є незаконною, винесеною з порушенням норм чинного законодавства, зокрема щодо процедури розгляду справи та такою, що порушує права позивача, оскільки остання суперечить правилам дорожнього руху, не відображає дійсні обставини справи та відповідно підлягає скасуванню у судовому порядку.

Також, зазначає, що висновок інспектора про те, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення є недоведеним належними доказами.

На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити.

24.09.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 26.09.2019 судом по справі було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

12.12.2019 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що інспектор роти №7 батальйону №3 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП сержант поліції Гурська І.А. при складанні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, а постанова серії ЕАК №1522726 від 15.09.2019 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП винесена уповноваженою особою з дотриманням правил чинного законодавства, тому, на його думку немає підстав для її скасування, оскільки доказів, які спростовують факт наявності адміністративного правопорушення позивачем не надано, а доводи є безпідставними.

Разом з тим, відповідачем до відзиву на позов додано оптичний диск з відеозаписом на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Це ж визначено і пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Згідно положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, .

Згідно пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Таким чином, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що 15.09.2019 відносно позивача інспектором роти №7 батальйону №3 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП сержантом поліції Гурською І.А. було винесено постанову серії ЕАК №1522726 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що 15.09.2019 о 12:05 год. в м. Києві на вул. Софіївській, 1/44, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Rover Range», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 ПДР, при перевірці документів було встановлено відсутність посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, надав відзив на позовну заяву, в якому виклав пояснення та підстави притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що свідчить про фактичне не визнання позову відповідачем.

Судом було досліджено відеозапис фіксації правопорушення, який надано відповідачем, що здійснювався на місці адміністративного правопорушення на нагрудний відео реєстратор поліцейського, згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», який підтверджує факт правопорушення позивачем п. 3.34, ПДР .

При цьому, ОСОБА_1 на законну вимогу поліцейського було запропоновано пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, однак позивачем надано не було, оскільки водій його при собі не мав. Крім того, з відеозапису вбачається, що позивач знаходився в автомобілі на місці водія.

Зважаючи на надання відповідачем належних і допустимих доказів, які поза розумним сумнівом доводять наявність у діях позивача об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, суд приходить до висновку, що доводи позивача про відсутність у його діях складу вказаного правопорушення є необґрунтованими.

Разом з тим, позивач, звертаючись до суду з позовом до інспектора поліції Гурської І.А., просить скасувати постанову, однак будь-яких неправомірних дій відповідача не зазначає.

Доказів на підтвердження того, що позивач не порушував ПДР України, останнім не надано та з матеріалів справи не вбачається.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, зваживши у сукупності наведене вище, враховуючи надані відповідачем докази, суд вважає, що висновок відповідача про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, є обґрунтованим та доведеним, а дії такими що відповідають законодавству, а тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 126 ч.1, 247, 251, 280, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 7 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Гурської Ілони Анатоліївни про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М.Букіна