Справа № 440/948/20
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову

23 квітня 2020 рокум. ПолтаваСправа № 440/948/20

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Сич С.С., розглянувши клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Полтавській області, з урахуванням уточненої позовної заяви, про визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу №ПЛ5806/158/АВ/П/ТД-ФС від 22.01.2020.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/948/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 14:00 год. 09 квітня 2020 року, витребувано докази.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року викликано в судове засідання для допиту в якості свідка ОСОБА_2 , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 14:30 07 травня 2020 року.

21 квітня 2020 року до суду надійшло клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якому заявник просить:

- зупинити виконавче провадження ВП №61634302 від 25.03.2020 по виконанню постанови Головного управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу №ПЛ5806/158/АВ/П/ТД-ФС від 22.01.2020 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №440/948/20;

- постанову Головного управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу №ПЛ5806/158/АВ/П/ТД-ФС від 22.01.2020 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №440/948/20 - зупинити.

В обґрунтування клопотання про забезпечення позову позивачем зазначено, що державним виконавцем розпочато примусове виконання оскаржуваної постанови, тому заявник вважає, що у разі встановлення протиправності оскаржуваної постанови та задоволення позовних вимог, позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення у разі примусового виконання оскаржуваної постанови. Зазначає, що розгляд даної справи припав на час дії карантину, що введений відповідно до рішення державних органів, а позивач здійснює торгівлю продуктами, що свідчить про соціальну важливість її діяльності, примусове виконання оскаржуваного рішення може призвести до зупинення продажів. Вважає, що на даний час існує реальна можливість, що державним виконавцем буде здійснене примусове виконання постанови, оскарження якої не зупиняє її виконання, а отже, наявна очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Частиною 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Спосіб забезпечення позову має бути безпосередньо пов`язаним з предметом спору, співмірним суті порушеного права та водночас запобігати порушенню прав інших осіб, тобто в основі має бути принцип збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

У даній справі позивачем оскаржується постанова Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ5806/158/АВ/П/ТД-ФС від 22.01.2020, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 125190 грн. на підставі абзацу другого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України.

Згідно з приписами статті 265 Кодексу законів про працю України встановлено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виконання постанови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, покладається на органи державної виконавчої служби..

Відповідно до пункту 10 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 /надалі - Порядок № 509/, постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

Пунктом 11 Порядку № 509 встановлено, що не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються: у судовому порядку регіональними центрами зайнятості на підставі матеріалів справи, що передаються їм територіальними органами Держпраці, виконавчими органами міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (щодо штрафів, передбачених частинами другою, п`ятою і шостою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення"); у судовому порядку територіальними органами Держпраці, виконавчими органами міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (щодо штрафів, передбачених частинами третьою, четвертою і сьомою статті 53 зазначеного Закону); органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Судом встановлено, що державним виконавцем Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Самохвал Ю.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2020 ВП №61634302, якою відкрито виконавче провадження з виконання постанови Управління Держпраці у Полтавській області №ПЛ5806/158/АВ/П/ТД-ФС від 22.01.2020 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 125190 грн.

При примусовому виконанні постанови Управління Держпраці у Полтавській області №ПЛ5806/158/АВ/П/ТД-ФС від 22.01.2020 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 125190 грн. державним виконавцем також винесено постанову про арешт коштів боржника від 25.03.2020 ВП №61634302, постанову про розшук майна боржника від 25.03.2020 ВП №61634302, постанову про арешт майна боржника від 25.03.2020 ВП №61634302.

Статтею 10 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" встановлено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Частиною 2 статті 34 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Оскільки правомірність чи неправомірність прийняття оскаржуваної постанови Управління Держпраці у Полтавській області №ПЛ5806/158/АВ/П/ТД-ФС від 22.01.2020 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду цієї справи по суті, стверджувати на даний час про це неможливо, а тому у разі встановлення протиправності вказаної оскаржуваної постанови і задоволення позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання її протиправною та скасування, позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення у разі примусового виконання оскаржуваної постанови.

Наведене свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу: постанови Управління Держпраці у Полтавській області №ПЛ5806/158/АВ/П/ТД-ФС від 22.01.2020 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами може істотно ускладнити ефективний захист порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом, у разі задоволення даного позову, оскільки правові наслідки прийняття оскаржуваної постанови настануть до прийняття рішення судом у даній справі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Управління Держпраці у Полтавській області №ПЛ5806/158/АВ/П/ТД-ФС від 22.01.2020 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, - до набрання законної сили судовим рішенням по суті у адміністративній справі №440/948/20.

Суд зазначає, що частиною 5 статті 35 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" передбачено, що після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

А отже, обраний судом спосіб забезпечення позову також не спричинить шкоди відповідачу, оскільки у разі відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Полтавській області №ПЛ5806/158/АВ/П/ТД-ФС від 22.01.2020 її примусове виконання продовжиться в порядку, встановленому Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження".

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу - постанови Управління Держпраці у Полтавській області №ПЛ5806/158/АВ/П/ТД-ФС від 22.01.2020 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті.

Зважаючи на те, що обраний судом захід забезпечення позову у даному випадку є достатнім, відсутні підстави для забезпечення позову шляхом зупинення постанови Головного управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу №ПЛ5806/158/АВ/П/ТД-ФС від 22.01.2020 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №440/948/20.

Суд зауважує, що підстави, за яких виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, встановлені статті 38 Закону України "Про виконавче провадження", а види забезпечення позову, які може застосувати суд, визначені статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому приписами вказаної норми (частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України) не передбачено такого виду забезпечення позову як зупинення виконавчого провадження, натомість, наявний спосіб, що підлягає застосуванню у даному випадку - зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, а тому відсутні правові підстави для забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач - шляхом зупинення виконавчого провадження ВП №61634302 від 25.03.2020 по виконанню постанови Головного управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу №ПЛ5806/158/АВ/П/ТД-ФС від 22.01.2020 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №440/948/20.

Отже, клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №440/948/20- задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставі постанови Управління Держпраці у Полтавській області №ПЛ5806/158/АВ/П/ТД-ФС від 22 січня 2020 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, - до набрання законної сили судовим рішенням по суті у адміністративній справі №440/948/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови.

В іншій частині клопотання про забезпечення позову - відмовити.

Роз`яснити, що за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим, а також суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Копію ухвали суду надіслати учасникам справи та до Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя С.С. Сич