Справа № 640/6926/20
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

23 квітня 2020 року м. Київ № 640/6926/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи

приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків

фінансових послуг

про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (надалі - позивач), адреса: 04070, місто Київ, вулиця Іллінська, будинок 8 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (надалі - відповідач), адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грінченка, будинок 3, в якій позивач просить суд

- визнати протиправною та скасувати постанову Нацкомфінпослуг №713/1411/25/9-П від 29 серпня 2019 року про накладення штрафної санкції (штрафу) в сумі 17000,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року позовна заява приватного акціонерного товариства Страхова компанія "АРКС" залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення виявлених судом недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити підстави для його поновлення.

16 квітня 2020 року на адресу суду надійшла заява представника позивача разом з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

В обґрунтування поданої заяви про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою представник позивача послався на ті ж самі обставини, на які посилався позивач у первісній заяві про поновлення пропущеного строку.

Зокрема, представник позивача повторно зазначив про незгоду позивача з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києві від 04 березня 2020 року у адміністративній справі № 640/5101/20, вважаючи судом повернута позовна заява з формальних підстав, а також повторно послався на те, що ним строк для звернення до адміністративного суду обчислюється з 25 вересня 2019 року та, за його доводами, в даному випадку становить саме шість місяців, а не три.

Розглянувши вказану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вже було зазначено судом в ухвалі від 30 березня 2020 року, відповідно до частини 2 статті 41 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про застосування штрафних санкцій може бути оскаржено в суді.

Пунктом 5.2 розділу V Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 20 листопада 2012 року № 2319, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходу впливу у вигляді штрафної санкції (штрафу) може бути оскаржене до Нацкомфінпослуг як колегіального органу протягом 15 календарних днів з дня отримання такого рішення.

Суд звертає ще раз особливу увагу на те, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного суд повторно зазначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або направлення адвокатом запитів до відповідних органів з метою виконання укладеного між позивачем та адвокатом договору про надання правової допомоги не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45).

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як вже зазначалось судом в ухвалі суду від 30 березня 2020 року, з позовної заяви вбачається, що позивач 03 вересня 2019 року отримав копію оскаржуваної постанови, 04 вересня 2019 року направив до Нацкомфінпослуг скаргу на цю постанову та відповідь на адвокатський запит щодо розгляду скарги отримав 25 вересня 2019 року.

Наведене дозволяє суду дійти висновку, що позивач скористався своїм правом на досудове врегулювання спору, оскільки доданими до позовної заяви документами підтверджується факт звернення позивача до відповідача з відповідною скаргою, у зв`язку з незгодою з постановою №713/1411/25/9-П від 29 серпня 2019 року про накладення штрафу у розмірі 17000,00 грн, про що зазначає й сам позивач.

При цьому, суд ще раз наголошує й на тому, що відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Тобто, незважаючи на те, що чи отримано позивачем в даному випадку відповідь на скаргу, чи відповідач не надав такої відповіді (не розглянув скаргу по суті), сам факт подання позивачем такої скарги є досудовим порядком вирішення спору.

Судом в ухвалі суду від 30 березня 2020 року також було зазначено й про те, що позивач самостійно правильно визначив дату, коли він дізнався про порушення свого права, як 25 вересня 2019 року (з моменту отримання відповіді відповідача на скаргу позивач, подану в порядку досудового врегулювання спору), а також зазначено, що строк звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою становить саме три місяці, а не шість місяців, як помилково зазначає позивач.

Таким чином, суд ще раз наголошує, що строк звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою сплинув 25 грудня 2019 року, в той час, коли з вказаною позовною заявою позивач звернувся 19 березня 2020 року.

Стосовно повторного посилання представника позивача на те, що він вже звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва з відповідною позовною заявою про оскарження постанови, проте, ухвалою суду від 04 березня 2020 року, з якою представник позивача не погоджується, позовну заяву було повернуто, суд зазначає, що станом на момент звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою (19 березня 2020 року), ухвала суду від 04 березня 2020 року у справі №640/5101/20 не набрала законної сили та, як вбачається з відомостей з діловодства спеціалізованого суду 30 березня 2020 року, оскаржена позивачем у встановленому законом порядку, проте, як вже зазначалось судом, посилання представника позивача у заяві про поновлення строку для звернення до суду на незгоду з ухвалою суду в іншій справі не може бути розцінено судом як поважна причина для поновлення такого строку.

Також, судом зазначалось, що строк звернення до адміністративного суду у позивача для звернення з цією позовною заявою сплинув 25 грудня 2019 року, тобто, навіть раніше ніж позивач вперше звернувся до суду з позовом про оскарження постанови №713/1411/25/9-П від 29 серпня 2019 року про накладення штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Таким чином, суд не вбачає поважних причин для поновлення строку звернення до адміністративного суду, а підстави, на які представник позивача послався у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду, є аналогічними тим, які вже були визнані судом неповажними.

У відповідності до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд зазначає, що строки звернення до адміністративного суду є аналогом інституту позовної давності, який належить до галузей матеріального приватного права. Під строком звернення до адміністративного суду з позовною заявою слід розуміти проміжок часу після виникнення спору у публічно - правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою про захист своїх прав, свобод чи інтересів, а дотримання такого строку звернення є однією з умов для реалізації права на звернення до суду. Після закінчення цього строку особа не втрачає права звернутися з адміністративним позовом, при цьому, законодавцем врегульовано питання щодо необхідності зазначення поважних підстав для поновлення такого строку.

Згідно з частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Між тим, суд звертає увагу, що при визначенні наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою застосовуються правила частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України та не можуть застосовуватись правила статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, якими врегульовано питання поновлення, продовження або відмови в такому поновленні чи продовженні процесуального строку саме щодо вчинення окремої процесуальної дії.

Аналізуючи викладені вище обставини та надані докази у їх сукупності, враховуючи те, що підстави, з яких пропущено строк звернення до суду визнані судом неповажними, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС".

На підставі вищевикладеного, керуючись пунктом 9 частини 4 статті 169, статтями 122, 123, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними підстави пропуску строку звернення приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" до адміністративного суду з позовною заявою.

2. Позовну заяву приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" повернути.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова