Справа № 540/216/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/216/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов`язання провести перерахунок пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (відповідач), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 10.03.2020, просить:

- визнати протиправним застосування нормативно-правових актів відповідачем в призначенні пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2006 по теперішній час; - із застосуванням норм п.1 ст. 9, ч. 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-ІУ;

- зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах і в пільговому розмірі з 01.11.2006 по теперішний час відповідно з вимогою раніше діючого і чинного пенсійного законодавства: п. "а" ст. 9, ст. 53, ст. 55 Закону СРСР "Про державні пенсії" та Постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. № 1173; ст. 125 Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР" № 1480-1 від 15.05.1990; п. "а" ст. 13, ст. 19, ч. 6 ст. 29, ч. 5 ст. 56, ст. 61, ст. 98 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ; ч. 3 абз. 10 ст. 24, ст. 25, ст. 27, ст. 43, частини 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ, з урахуванням коефіцієнта середньої зарплати - 4.2638 згідно довідки про заробітну плату № 161 від 1989 (при обчислення пенсії врахувати середній заробіток по професії прохідника згідно вимоги ч. 6 ст. 29 Закону України № 1788-ХІІ); з урахуванням коефіцієнта страхового стажу -1,3061.

Позивач вказує в позовній заяві, що починаючи з 01.09.1971 по 16.07.1973 навчався в ПТУ - 4 МРФ РСФС, 14.05.1973 прийнятий для проходження практики мотористом - матросом, 16.07.1973 зарахований до облікового складу працівників техдільниці в тій же посаді, 06.06.1974 працював в.о. старшого лебідчика - моториста, робота з 16.07.1973 по 15.10.1974 була пов`язана на водному транспорті, місцевість прирівняна до районів "Крайньої Півночі". 15.10.1974 був звільнений в зв`язку з призовом до Радянської Армії. В періоді 10.11.1974 по 18.01.1977 служив в армії. З 03.03.1977 до 12.03.1977 працював в ліспромгоспі. Починаючи з квітня 1977 року по квітень 1990 року позивач працював на підземних роботах в Нафташахтному управлінні "Яреганафта" об`єднання "Комінафта" підсобним робітником, гірничним робочім, гірничним прохідником. Нафташахтне управління "Яреганафта" об`єднання "Комінафта" є "місцевістю, яка прирівняна до районів "Крайньої Півночі". ОСОБА_1 була призначена пенсія по інвалідності з травня 1989 року Пенсійним фондом м. Ухта Російської Федерації. З травня 1990 року позивач перебував на обліку в управлінні в м. Каховка та Каховському районі Пенсійного фонду України як пенсіонер по інвалідності за професійним захворюванням. При призначенні пенсії по інвалідності професійного захворювання, загальний стаж становив 25 років 10 місяців 18 днів, у тому числі 19 років 2 місяці 29 днів за Списком №1. З 01.11.2006 позивач був переведений по особистій заяві з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на загальних умовах. ОСОБА_1 зазначає в позовній заяві про те, що пропозиція працівників Управління ПФУ у м. Каховка та Каховському районі Херсонській області про перехід на пенсію за віком мала протизаконний характер. Розмір пенсії за віком за розпорядженням ПФУ склав 1416 грн. 62 коп., при цьому позивач зазначає, що стаж підземної роботи був анульований, час перебування на інвалідності не був врахований, це вплинуло на розмір пенсії. У розпорядженні ПФУ коефіцієнт середнього заробітку включений - 2.6617, тоді як коефіцієнт середнього заробітку при розрахунку пенсії повинен складати 4.2638, заробіток був взятий за 60 місяців, хоча за ст. 53 Закону СРСР "Про державні пенсії" в пенсійній справі перебувала довідка про заробітну плату № 161 з 1989 року за 12 місяців, коефіцієнт заробітної плати дорівнював - 4.2638. Позивач вважає, що хронологія розрахунку і призначення пенсійного забезпечення не відповідає заробленому пільговому підземному стажу у важких умовах. Зароблена зарплата не увійшла в облік при розрахунку пенсії, органом пенсійного фонду при обчисленні та виплаті йому пенсійного забезпечення по сьогоднішній день протиправно не взято до уваги довідку про заробітну плату від 1989 р. № 161. Доплата за понаднормативний стаж здійснена відповідачем з розрахунку 25 років, що суперечить п. "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає, що на пільгових умовах мають право на пенсію по старості працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. В наступному розпорядженні Каховського міськуправлінні ПФУ про перерахунок пенсії від 22.09.2010 також були допущені аналогічні порушення, які вплинули на розмір пенсійного забезпечення.

Позивач посилається на Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), ч.4 ст. 24 якого передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Вважає, що при обчисленні та нарахуванні йому пенсійного забезпечення /пенсії за віком/ працівники Головного управління Пенсійного фонду України Херсонської області повинні зарахувати всі періоди трудової діяльності, які мають відношення до обчислення та нарахування пенсії, зокрема врахувати - 1 рік 10 місяців 15 днів (навчався) + 1 рік 3 місяці 16 днів (робота до армії на півночі в пільговому виконанні) + 2 роки 2 місяці 9 днів (служба в армії) + 19 років 2 місяці 29 днів (стаж на підземних роботах) + 20 років 6 місяців 15 днів (робота на крайній півночі) + 16 років 2 місяці 7 днів (находження на інвалідності згідно вимоги статті 56 Закону України № 1788-ХІІ) + 35 років 5 місяців 6 днів (згідно вимоги ч.З абз. 10 ст. 24 Закону № 1058) + загальний страховій стаж х 1,35 (згідно вимоги ст. 25 Закону № 1058). Загальний страховій стаж на 2010 рік становив - 96 років 9 місяців, тому при визначенні коефіцієнту страхового стажу за формулою: К= См х Вс: (100% х 12), де См- це сума місяців, Вс - величина оцінки одного року страхового стажу у відсотках (за 1 рік - 1.35%), К= 96 х 12 міс. + 9міс. х 1,35 (100% х 12) = 1.3061.

Розмір пенсії за віком визнається за формулою П=Зп х Кс, де П - розмір пенсії у гривнях, Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчисляється пенсія у гривнах. Сума коефіцієнтів зарплати за формулою Зп = Зс х (Ск : К); Сума коефіцієнта заробітку за 1988 рік = 36,5398. Сума коефіцієнта заробітку за 1989 рік = 14,626. Загальний коефіцієнт середньої зарплати заробітку становить згідно довідки про заробітну плату № 161 від 1989 року: 36,5394 + 14,626 = 51,1658/12 = 4.2638.

З питання перерахунку розміру пенсії позивач неодноразово звертався до управління ПФУ м. Каховки та Каховського району, а також до Головного управління ПФУ в Херсонської області, а потім до вищестоящого керівництва Пенсійного фонду України. Так, позивач звернувся в грудні 2019 до Головного управління Пенсійного фонду України Херсонської області з приводу призначення і розрахунку пільгового пенсійного забезпечення згідно раніше діючого і чинного пенсійного законодавства. В листі-відповідді від 14.01.2020 № 894/Б-99-1 відповідач проігнорував вимоги позивача щодо призначення пенсії на пільгових умовах і пільгових розмірах згідно раніше діючого і чинного пенсійного законодавства, посилаючись на те, що пенсія первинно була призначена з 23.05.1989, тобто згідно п. "а" ст. 20, ст. 53 Закону СРСР "Про державні пенсії" в редакції 1985 року, пенсія за віком була призначена з 01.11.2006, тому не можливо застосувати нормативно - правові акти, які були раніше прийняті по відношенню пенсії, яка була призначена в травні 1989 року згідно нормативно - правових актів - п." а" ст. 20, ст. 55 Закону СРСР " Про державні пенсії" та Постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. № 1173; ст. 125 Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР"; ст. 98 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Позивач вважає, що відповідач не врахував призначення пенсії вперше не по страховому Закону № 1058, а пенсія по інвалідності була призначена до Закону України №1788-ХІІ та цього страхового Закону і не припинялася до сьогоднішнього часу ні на день.

Ухвалою суду від 24.02.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

23.03.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву від ГУ ПФУ в Херсонській області, в якому просить відмовити в задоволені позову. Відповідач вказує, що відповідно до статті 29 Закону України "Про пенсійне забезпечення", максимальний розмір пенсії для працівників, зайнятих на роботах, передбачених п. "а" ст.13,14 цього Закону не може перевищувати чотирьох мінімальних пенсій за віком. До 01.01.2004 ОСОБА_1 отримував пенсію по інвалідності в максимальних розмірах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". З 01.01.2004 набув чинності Закон Україна від 09.07.2003 № 1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон №1058). Розмір пенсії перераховано за заявою позивача відповідно до статті 43 Закону №1058 за матеріалами пенсійної справи. Особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами Закону 1058, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством. Право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 10 років позивач ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) набув у віці 50 років, а саме з 09.06.2006, із заявою про переведення на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 позивач звернувся у період дії Закону 1058, а саме 01.11.2006. Для розрахунку пенсії надано довідку про заробітну плату від 16.10.2006 №20/202 арх, видану ВАТ "Бітран", за період роботи з січня 1981 року по грудень 1989 року. Оптимальним є період з 01.01.1985 по 31.12.1989. Згідно із пунктом 15 Прикінцевих положень Закону 1058 (зі змінами, внесеними Законом України від 17.11.2005 № 3108), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Тому для застосування положень раніше діючого законодавства, а саме Закону СРСР "Про державні пенсії", Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР", Закону України "Про пенсійне забезпечення" після втрати чинності актів або відповідних положень для розрахунку пенсій, призначених в період дії Закону №1058, немає законних підстав. Крім того, в частині першій статті 5 Закону 1058 зазначено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу). Показники середньомісячної заробітної плати робітників та службовців, зайнятих у галузях національної економіки, за 1958-1991 роки, що застосовуються під час призначення та перерахунку пенсій відповідно до статей 40 і 43 Закону 1058, визначені постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 № 1783. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати складає 3,61855 (217,11285:60 місяців). Поняття "коефіцієнт страхового стажу" визначено статтею 1 Закону 1058. Коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Згідно із статтею 25 Закону, коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0.75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону - 0,85. За матеріалами пенсійної справи страховий стаж позивача становить 64 роки 04 місяці 19 днів, у тому числі: наявний страховий стаж 38 років 04 місяці 19 днів + додатково 26 років за кожний повний рік роботи за Списком №1 (з урахуванням кратності 1,5 за роботу на Крайній Півночі за строковими договорами) згідно із ст. 24 Закону. Коефіцієнт страхового стажу, обчислений відповідно до ст. 25 Закону, складає 0 64333 (64 років х 12 місяців) + 4 місяці)/1200). При вищевказаних показниках, розмір пенсії позивача з 01.12.2019 складає 10891,80 грн., у тому числі: 10252,98 грн. - основний розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до ст. 27 Закону (4404,35 грн. х 3,61855 х 0,64333, де 4404,35 грн. показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, збільшений на коефіцієнт 1,17 (3754,40 грн. х 1,17); 638,82 грн. - доплата за 39 років стажу понад встановлені для чоловіків 25 років, обчислена відповідно до ст. 28 Закону (1638,00 грн. х 39%). Крім того, відповідач зазначив, що заява позивача від 23.12.2019 №894/Б-99-1 щодо призначення пенсії на пільгових умовах, Управлінням було розглянуто за нормами Закону України "Про звернення громадян" та у встановлений Законом термін було направлено відповідь на звернення позивача листом №894/Б-99-1 від 14.01.2020. Відповідач звертає увагу на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, відповідно до якої, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Справа розглянута в письмовому провадженні за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була призначена пенсія по інвалідності з травня 1989 року Пенсійним фондом м. Ухта Російської Федерації. З травня 1990 року позивач перебуває на обліку в Управлінні в м. Каховка та Каховському районі Пенсійного фонду України як пенсіонер по інвалідності за професійним захворюванням. У період до 01.11.2006 позивач отримував пенсію по інвалідності внаслідок професійного захворювання. З 01.11.2006 позивач був переведений по особистій заяві з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за п. "а" статті 13 Закону "Про пенсійне забезпечення", оскільки досяг 50-річного віку та мав стаж роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на роботах за Списком № 1.

При переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах пенсійним органом був обчислений страховий стаж 38 років 3 місяці 5 днів, в тому числі 19 років 16 днів стаж на посадах за Списком № 1.

13.12.2006 Каховським міським УПФУ розпорядженням за № 121582 призначено ОСОБА_1 вид пенсії - за віком, умови призначення - робота за списком № 1, дата перерахунку - 01.11.2006 р., загальний (повний стаж) з 23.09.1998 становить 38 р. 3 міс. 5 дн., який включає в собі: робота за Списком № 1 - 19 р. 0 міс. 16 днів; робота на крайній Півночі 19 р. 0 міс. 16 днів; військова служба 2 р. 2 міс. 16 днів; стаж на підземних роботах 0 р. 0 міс. 0 днів. Розрахунок пенсії здійснено з урахуванням нової формули та наступних критеріїв: коефіцієнт стажу 0,50250 - 603 міс.; розмір пенсії за віком - 1325,1200; доплата за понаднормовий стаж - 91.50000 - за 25 років; загальний розмір пенсії за віком 1 416,62 грн.

В подальшому пенсія перераховувалась. Згідно витягу з електронної системи ПФУ: підсистема "Призначення та виплати пенсії" ОСОБА_1 з 22.11.2019 отримував пенсію за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", повний страховий стаж позивача становить 64 роки 4 місяці 19 днів, коефіцієнт стажу 0,64333, розмір пенсії за віком становить 10252 грн. 98 коп. (15937,36 * 0,64333), доплата за понаднормовий стаж (за 39 років) становить 638,82 грн., загальний розмір пенсії 10891 грн. 80 коп.

Позивач подав заяву до ГУ ПФУ в Херсонській області від 23.12.2019 , в якій вимагав призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах та в пільговому розмірі з 01.11.2006 відповідно до раніше діючого і чинного пенсійного законодавства: Закону СРСР "Про державні пенсії". Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР", Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач зазначив в заяві, що при призначенні йому пенсії за віком відповідач розрахував її розмір у меншому грошовому виразі, ніж належало, стаж обчислений неправильно, тому пенсію слід призначити відповідно до вимог раніш діючого законодавства СРСР.

Листом від 14.01.2020 № 894/Б-99-1 ГУ ПФУ в Херсонській області позивачу було повідомлено про те, що право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 10 років ОСОБА_1 набув у віці 50 років, а саме з 09.06.2006. Із заявою про переведення на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 звернувся у період дії Закону 1058, - 01.11.2006. Згідно із пунктом 15 Прикінцевих положень Закону 1058, положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Тому застосування положень раніше діючого законодавства, а саме Закону СРСР "Про державні пенсії"", Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР", Закону України "Про пенсійне забезпечення" після втрати чинності актів або відповідних положень для розрахунку пенсій, призначених в період дії Закону №1058, суперечить пунктам 1,2 статті 5 Цивільного Кодексу України та статті 58 Конституції України. Закон №1058 регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Крім того, в частині першій статті 5 Закону №1058 зазначено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки орган пенсійного фонду провести перерахунок пенсії відмовився, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З 01.01.2004 набув чинності Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058). Згідно статті 10 Закону №1058 особі, яка має право на різні види пенсій (за віком, по інвалідності та у зв`язку з втратою годувальника) призначається один із цих видів пенсії за її вибором. При цьому за власним бажанням можна змінити вид пенсії.

Відповідно до ч.3-5 статті 45 зазначеного Закону №1058 (в редакції станом на день подання заяви позивачем від 01.11.2006), переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Ч. 1 п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачала, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Стаття 100 Закону "Про пенсійне забезпечення" на час подання позивачем заяви від 01.11.2006 передбачала, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Частиною 2 розділу ХУ Прикінцевих положень Закону України № 1058-1У передбачалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно із пунктом 15 Прикінцевих положень Закону №1058, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

ОСОБА_1 набув право напенсію за віком на пільгових умовах саме при досягненні 50 років, тобто 08.06.2006, а не раніше. Таким чином, станом на день звернення до ПФУ 01.11.2006 пенсії призначались за нормами Закону № 1058, при цьому саме цим законом та Законом "Про пенсійне забезпечення" визначались питання, в якому віці призначаються пенсії, який має бути стаж загальний та спеціальний для призначення пенсії, та яким є розмір пенсії. Отже, застосовувати норми колишнього СРСР щодо пенсійного забезпечення у відповідача не було законних підстав та обов`язку. Постановою Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року №1545-XII "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" установлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України. Відповідно до пункту б статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-12 (надалі Закон 1788) та Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058 від 9 липня 2003 року.

Стаття 27 Закону № 1058 (в редакції станом на день подання заяви) передбачала, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону (ч.1,2). Коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс= См х Вс / (100% х 12), де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 0,8%. Для особи, яка брала участь у солідарній і накопичувальній системах, визначається один коефіцієнт страхового стажу як сума коефіцієнта страхового стажу за період участі тільки в солідарній системі та коефіцієнта страхового стажу, визначеного за період участі в солідарній і накопичувальній системах. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом другим частини четвертої статті 24 цього Закону - 0,85. (ст. 25 Закону № 1058).

Статтею 40 Закону № 1058 було передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону 1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. Для розрахунку пенсії позивачем було надано довідку про заробітну плату від 16.10.2006 №20/202 арх, видану ВАТ "Бітран", за період роботи з січня 1981 року по грудень 1989 року. Оптимальним був вибраний період з 01.01.1985 по 31.12.1989. Ця довідка оформлена згідно з Порядком №22-1. Доводи позивача про зобов`язання відповідача визначити розмір пенсії за іншою довідкою про зарплату за 12 місяців (травень 1988р. - квітень 1989 р.) від 1989 року за № 161, яку видано НШУ "Яроганефть" , є необгрунтованими, оскільки для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд. Право обчислювати пенсію виходячи із середньомісячного заробітку за 12 останніх місяців роботи перед зверненням за призначенням пенсії було передбачено ст. 53 Закону СРСР "Про державні пенсії", але таке положення відсутнє в Законі № 1058.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058 заробітна плата для обчислення пенсії визначалась за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз + Кз + Кз + ... + Кз ); К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи... Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначався за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

13.12.2006 Каховським міським УПФУ розпорядженням за № 121582 призначено ОСОБА_1 пенсію за віком, за списком № 1, з урахуванням загального (повного стажу) з 23.09.1998 38 р. 3 міс. 5 дн., який включав: робота за Списком № 1 - 19 р. 0 міс. 16 днів; робота на крайній Півночі 19 р. 0 міс. 16 днів; військова служба 2 р. 2 міс. 16 днів; стаж на підземних роботах 0 р. 0 міс. 0 днів. Розрахунок пенсії здійснено з урахуванням наступних критеріїв: коефіцієнт стажу 0,50250 - 603 міс.; розмір пенсії за віком - 1325,1200; доплата за понаднормовий стаж - 91.50000 - за 25 років; загальний розмір пенсії за віком 1416,62 грн.

В подальшому розмір пенсії за віком ОСОБА_1 перераховувався, що підтверджується наданими позивачем розпорядженнями, які в межах даної справи не оскаржуються.

Правові наслідки для позивача створює саме розпорядження (рішення) пенсійного органу, які у межах спірних відносин є способом реалізації відповідачем владних управлінських функцій, як суб`єктом владних повноважень. Якщо пенсіонер не погоджується з рішенням пенсійного органу про призначення, перерахунок, відмову в перерахунку або переведенні з одного виду пенсії на інший, він може оскаржити таке рішення до органів Пенсійного Фонду вищого рівня або до суду.

Суд звертає увагу, що в прохальній частині позову відсутні вимоги щодо визнання протиправними будь-яких рішень або розпоряджень відповідача.

Щодо не погодження позивача із розрахунком страхового стажу, то суд приймає до уваги, що позивач вже оскаржував дії ГУ ПФУ у Херсонській області при призначенні та перерахунку пенсії позивачу з тих підстав та у періоді, в межах якого позивач заявив позовні вимоги у даній справі. Так, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18.03.2019 у справі №540/2367/18, яке набрало законної сили 03.05.2019, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області провести перерахунок розміру його пенсії, починаючи з 01.01.1992 до 16.09.2008 з урахуванням вимог, зокрема, діючого п. "2" ст. 29, ст. 33 Закону України "Про пенсійне забезпечення" урахувати 76 років загального стажу (страхового) до 16.09.2008, а також 114 років загального стажу (страхового стажу) після 16.09.2008 по сьогоднішній час у відповідності до вимог Закону України "Про підвищення престижу шахтарської праці", з урахуванням довідки від 1989 року № 161 про заробітну плату за 12 місяців, з урахуванням надбавок на непрацездатних членів сім`ї. У цій справі суд установив, що до страхового стажу позивача включено: 1 рік 10 місяців 15 днів навчання; 1 рік 3 місяця роботи до армії; 2 роки 2 місяці 9 днів військової служби; 19 років 16 днів роботи за списком № 1, враховуючи роботу на Крайній Півночі, при цьому із 16 років перебування на інвалідності 10 років 3 місяці (коли позивач працював) враховано до загального трудового стажу, 5 років 7 місяців враховано як період перебування на інвалідності, тобто загальній стаж становить 38 років 3 місяці 20 днів, отже, до його страхового стажу були включені період його військової служби, період навчання, пільговий стаж за Списком № 1 та період знаходження на інвалідності.

При розгляді справи № 2-а-590/10 (постанова від 19.05.2010, залишена в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2011 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.01.2013)) Каховський міськрайонний суд Херсонської області розглянув позов ОСОБА_1 до Пенсійного Фонду України в особі управління Пенсійного Фонду України в м. Каховка та Каховському районі Херсонської області про перерахунок пенсійного забезпечення, де позивач просив зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії починаючи з 08.06.2006 року, з урахуванням стажу на підземних роботах та у відповідності до вимог законодавства України, в тому числі з урахуванням вимог Законів України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зобов`язавши відповідача врахувати 90 років стажу роботи, а також взяти до уваги та включити для нарахування пенсійного забезпечення розміри заробітної плати за останні п`ять років на вищезазначеному підприємстві. Суд відмовив в задоволені позову, вказавши в судовому рішенні :"Як вбачається з матеріалів справи, станом на 22.09.2010 року до страхового стажу позивача включено: 1 рік 10 місяців 15 днів навчання, 1 рік 3 місяці роботи до армії, 2 роки 2 місяці 9 днів військової служби, 19 років 16 днів роботи за списком №1, враховуючи роботу на Крайній півночі, при цьому із 16 років перебування на інвалідності 10 років 3 місяці (коли ОСОБА_1 працював) враховано до загального трудового стажу, 5 років 7 місяців враховано як період перебування на інвалідності, тобто загальній стаж становить 38 років 3 місяці 20 днів. Суд вважає, що при розрахунку загального стажу для призначення пенсії відповідачем були дотримані вимоги чинного пенсійного законодавства, тому для розрахунку пенсії з врахуванням 90 років стажу підстав немає".

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 по справі № 540/675/19 відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області , в якому просив зобов`язати відповідача доплатити позивачу не доплачених суму грошових коштів по пенсійному забезпеченню починаючи з 1993 року по сьогоднішній час з урахуванням вимог раніше діючого Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян СРСР" від 15 травня 1990 року п. а) ст. 14 п.2 ст. 20 п. в), п. д), п. і) ст. 67, ст. 71, ст. 73, з урахуванням вимог діючих Законів України (Про пенсійне забезпечення) від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ п. 2) ст. 29, відповідно до вимоги Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 року № 345- VI ч.2 ст. 10 Прикінцевих положень.

У постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018 по справі 821/343/18 вказано, що позивач звернувся до суду з вимогою зобов`язати Головне управління ПФУ в Херсонській області провести перерахунок розміру пенсії відповідно до трудової книжки, починаючи з 01.01.1992 року відповідно до вимог ст.ст. 29, 56, 62, 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 6 ч. 4, ч. 2 ст. 10 Прикінцевих положень Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" з заробітної плати по довідці від 1989 року №161, виходячи із заробітку за 12 місяців. Судом відмовлено в задоволені позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 87 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, при розгляді даної справи суд не вправі повторно встановлювати обставини та переоцінювати їх, оскільки вони вже були встановлені судами і їм ними було надано правову оцінку при розгляді інших вищевказаних справ.

Позивач у позовній заяві просить суд визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області та зобов`язати вчинити дії, а сам спосіб судового захисту він сформулював наступним чином:

"визнати протиправним застосування нормативно-правових актів відповідачем в призначенні пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2006 по теперішній час; - із застосуванням норм п.1 ст. 9, ч. 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-ІУ;

- зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах і в пільговому розмірі з 01.11.2006 по теперішний час відповідно з вимогою раніше діючого і чинного пенсійного законодавства, а саме: - п. "а" ст. 9, ст. 53, ст. 55 Закону СРСР "Про державні пенсії" та Постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. № 1173; ст. 125 Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР" № 1480-1 від 15.05.1990; - п. "а" ст. 13, ст. 19, ч. 6 ст. 29, ч. 5 ст. 56, ст. 61, ст. 98 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ; - ч. 3 абз. 10 ст. 24, ст. 25, ст. 27, ст. 43, частини 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ, з урахуванням коефіцієнта середньої зарплати - 4.2638 згідно довідки про заробітну плату № 161 від 1989 (при обчислення пенсії врахувати середній заробіток по професії прохідника згідно вимоги ч. 6 ст. 29 Закону України № 1788-ХІІ); - з урахуванням коефіцієнта страхового стажу -1,3061."

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Аналогічно у ст.245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

- встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

- прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Права, свободи або законні інтереси особи підлягають судовому захисту в адміністративному суді за наявності наступних обов`язкових умов - безпосереднього порушення прав, свобод або законних інтересів особи, вчинення такого порушення законодавчо визначеним суб`єктом, а саме суб`єктом владних повноважень, та у разі порушення прав, свобод або законних інтересів особи у спосіб встановлений законодавством, а саме рішенням, дією чи бездіяльністю такого суб`єкта. Захист прав позивача, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії може відбуватись, виключно, внаслідок визнання відповідних рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними. За відсутності протиправних рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відсутня одна з необхідних, визначених частиною 1 статті 5 КАС України умов, для судового захисту порушених прав позивача.

Для зобов`язання особи вчинити дію необхідна одночасна сукупність таких умов: існування у особи правомірного обов`язку вчинити конкретну дію та відмова її таку дію вчинити (активна поведінка) або невчинення цієї дії взагалі (пасивна поведінка).

Отже, обов`язок органу пенсійного фонду призначити пенсію чи перерахувати її, чи окремо обчислити розмір пенсії або стаж для призначення (перерахунку) пенсії переважно залежить від активної поведінки громадянина, від його волевиявлення у вигляді звернення до органу пенсійного фонду в установленому законодавством порядку із відповідною заявою. Законодавець пов`язує обов`язок органу пенсійного фонду здійснити таке обчислення розміру пенсії застрахованої особи з необхідністю її волевиявлення, тобто звернення до Пенсійного фонду з відповідною заявою. Позивач надав суду докази звернення до ГУ ПФУ в Херсонській області з заявою про призначення йому пенсії за віком за нормами колишнього СРСР, на що була надана відповідь листом від 14.01.2020 № 894/Б-99-1 про неможливість застосування норм раніше діючого законодавства.

Щодо посилань відповідача на пропущення строку звернення до суду з даним позовом, то враховуючи відповідь відповідача на заяву ОСОБА_1 , яка була надана 14.01.2020, та приймаючи до уваги формулювання заявлених позивачем вимог шляхом зазначення суцільного переліку статей та пунктів нормативно-правових актів, це дає суду підстави оцінювати дії відповідача саме щодо розгляду звернення від 23.12.2019, тобто в межах 6-місячного строку, передбаченого ст. 122 КАС України. Серед поданих учасниками справи доказів відсутні будь-які докази щодо іншого звернення позивача до ГУ ПФУ в Херсонській області з заявою про перерахунок розміру пенсій, призначених за раніше діючим законодавством, окрім тих, яким судами у вищезазначених справах вже надавалась правова оцінка.

Суд не встановив при розгляді справи порушень зі сторони відповідача Конституції України та законів і інших нормативно-правових актів у галузі пенсійного забезпечення та державного пенсійного страхування громадян.

Згідно ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно із ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач не довів ні факту порушення своїх прав, ані протиправності дій відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до статті 139 КАС України у разі відмови в задоволенні позовних вимог судовий збір не повертається позивачу. .

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволені позову про визнання протиправним застосування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області нормативно-правових актів при призначенні пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2006 ; - із застосуванням норм п.1 ст. 9, ч. 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-ІУ; та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах і в пільговому розмірі з 01.11.2006 відповідно з вимогою раніше діючого і чинного пенсійного законодавства, а саме: п. "а" ст. 9, ст. 53, ст. 55 Закону СРСР "Про державні пенсії" та Постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. № 1173; ст. 125 Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР" № 1480-1 від 15.05.1990; п. "а" ст. 13, ст. 19, ч. 6 ст. 29, ч. 5 ст. 56, ст. 61, ст. 98 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ; ч. 3 абз. 10 ст. 24, ст. 25, ст. 27, ст. 43, частини 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ, з урахуванням коефіцієнта середньої зарплати - 4.2638 згідно довідки про заробітну плату № 161 від 1989 (при обчислення пенсії врахувати середній заробіток по професії прохідника згідно вимоги ч. 6 ст. 29 Закону України № 1788-ХІІ); з урахуванням коефіцієнта страхового стажу -1,3061.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 112010000