Справа № 520/2307/2020
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 р. № 520/2307/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській областів якому просить суд :

- визнати бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не нарахуванні і не виплаті ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії нарахованої та виплаченої на виконання Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2018 року по справ №820/1373/18; Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року по справ № 2040/5978/18; ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року по справ № 2040/5978/18 про зміну способу і порядку виконання судового рішення, - з 01.01.2016 р. протиправною;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходу з 01.01.2016 р., розрахував її розмір за методикою відповідно ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати»;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, код 14099344) на користь позивача - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не нарахуванні і не виплаті позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії нарахованої та виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2018 року по справі № 820/1373/18, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року по справі № 2040/5978/18 та ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року по справі № 2040/5978/18 є протиправною та такою що порушує права позивача.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволені позову у зв`язку з тим, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року по справі № 2040/5978/18 та ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року по справі № 2040/5978/18 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснило перерахунок пенсії та розраховано суму доплати. Виплачено у грудні 2018 року 1513,72 грн. (за період з 02.11.2018 по 30.11.2018). У вересні 2019 року позивачу було виплачено суму доплати в повному обсязі, за період з 1 січня 2016 року по 01.11.2018 в сумі 53293,48 грн. разом з основним розміром пенсії.

Позивач надав через канцелярію суду відповідь на відзив, в якій підтримав свою позицію викладену у позовній заяві.

Дослідивши доводи позову, відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, судом встановлено наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2018 року по справі 820/1373/18, що набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови КМУ № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та довідки для перерахунку пенсії №100/20929 від 05.12.2017 року про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка надана Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови КМУ № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та довідки для перерахунку пенсії № 100/20929 від 05.12.2017 року про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка надана Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області, починаючи з 1 січня 2016 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року по справі № 2040/5978/18, що набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково.

Визнано дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області щодо не проведення, при обчисленні підвищення перерахованої ОСОБА_1 пенсії виходячи із 88% від грошового забезпечення, визначеного на 01.01.2016, відповідно до частини другої статті 13 Закону 2262-ХІІ, що діяла на час призначення пенсії - протиправними.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 з 01.01.2016 перерахунок пенсії за вислугу років та її виплату із розрахунком підвищення до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.01.2016, виходячи із 88% грошового забезпечення.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року по справі № 2040/5978/18, що набрало законної сили, задоволено заяву позивача про зміну способу і порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року по адміністративній справі №2040/5978/18 .

Встановлено спосіб виконання рішення, шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса: пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) здійснити виплату заборгованості недоплаченої пенсії ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року №900-УІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статтями 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та із розрахунком підвищення до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.01.2016, виходячи із 88% грошового забезпечення, на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області про грошове забезпечення від 20.03.2018 року № 100/20929 - однією сумою з урахуванням виплачених сум.

На виконання зазначених рішень суду Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснило перерахунок основного розміру пенсії позивачу з 01.01.2016 року. Виплачено у грудні 2018 року 1513,72 грн. (за період з 02.11.2018 по 30.11.2018). У вересні 2019 року виплачено суму доплати в повному обсязі, за період з 1 січня 2016 року по 01.11.2018 в сумі 53293,48 грн. разом з основним розміром пенсії.

Але, на думку позивача, ГУ ПФУ не нарахувало та не виплатило йому компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії з 01.01.2016 року.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі за текстом - Закон №1058-ІV), яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ від 19.10.2000 року (далі за текстом - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до положень ст. ст. 1 та 2 Закону № 2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно положень п.2 та 3 Порядку № 159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, серед яких, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

У п.4 Порядку закріплено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст. 3 вказаного вище Закону).

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи був виплачений нарахований дохід, та чи виплачений він із порушенням строків, чи нараховувався і виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ та п. 4 Порядку № 159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Водночас, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1 - 3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом України у постановах від 11 липня 2017 року (справа № 21-2003а16), та Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року (справа № 336/4675/17), від 21 червня 2018 року (№ 523/1124/17), від 03 липня 2018 року (справа № 521/940/17), від 18 липня 2018 року (справа № 490/6755/15-а), від 12.02.2019 (справа №814/1428/18) та від 15.04.2019 року (справа №727/7818/16-а (адміністративне провадження №К/9901/45555/18).

Таким чином, несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням пенсії, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, у зв`язку з чим позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Доводи відповідача, що виплачена сума пенсії позивачу, нарахована на виконання судових рішення, не є доходом в розумінні ст.2 Закону №2050-ІІІ, а має характер одноразової виплати, є безпідставними, оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у розмірі меншому, ніж передбачено законодавством. Тобто вказана сума є доходом в розумінні ст.2 Закону №2050-ІІІ.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була виплачена йому у вересня 2019 року на підставі Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2018 року по справ №820/1373/18, Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року по справ № 2040/5978/18, ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року по справ № 2040/5978/18 про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року, суд вважає вказану вимогу передчасною, зверненою на майбутнє, оскільки предметом розгляду даної справи є саме не нарахування та не виплата компенсації, спір щодо періодів обчислення вказаної компенсації на час розгляду справи відсутній. Отже вказана вимога задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зауважує, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень, не надано до суду належних та допустимих доказів правомірності відсутності підстав для не нарахування і не виплаті позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати пенсії, нарахованої та виплаченої на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не нарахуванні і не виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії нарахованої та виплаченої на виконання Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2018 року по справі №820/1373/18, Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року по справі № 2040/5978/18, ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року по справі № 2040/5978/18 про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була виплачена йому у вересня 2019 року на підставі Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2018 року по справ №820/1373/18, Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року по справ № 2040/5978/18, ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року по справ № 2040/5978/18 про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок грн.80 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.