Справа № 160/441/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2020 року Справа № 160/441/20
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Маковська О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти та надбавки за вислугу років згідно наданої від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області Довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 у справі №160/5703/19 в порушення пункту 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», та деяких інших осіб» затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 №45, ст. 51, частину 2 ст. 55, частину 1 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби»;
- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду суб`єктом владних повноважень, а саме Відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з зобов`язанням надати звіт у встановлений судом строк про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - накласти штраф на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду згідно ст. 382 КАС України.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262). Позивач вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено в проведенні перерахунку пенсії на підставі нової Довідки ГУ ДСНС у Дніпропетровській області, яка видання на виконання Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 у справі №160/5703/19.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Від відповідача до суду 27.03.2020 надійшли копія пенсійної справи та відзив на позов, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що ГУ ПФУ не було залучено до участі у розгляді справи №160/5703/19 та не надавало будь-яких пояснень у справі. Відповідач зазначає, що розрахунок окладу за військовим званням проводиться шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Також, відповідач зазначає, що довідка про розмір грошового забезпечення позивача, яка була надана ГУ ДСНС у Дніпропетровській області на виконання Постанови КМУ №103 в порядку, визначеному Порядком №45, не було відкликано ГУ ДСНС у Дніпропетровській області та в судовому порядку скасовано.
Щодо вимоги позивача про виплату компенсації втрати частини доходу, то відповідач вважає таку вимогу передчасною, оскільки відповідачем не здійснювався перерахунок пенсії позивача, виходячи з іншого розміру грошового забезпечення, а тому така вимога задоволенню не підлягає.
Крім того, відповідач у відзиві на позов просить суд залучити у якості співвідповідача у справі - ГУ ДСНС у Дніпропетровській області, оскільки рішення у даній адміністративній справі може вплинути на права та обов`язки ГУ ДСНС у Дніпропетровській області.
Від позивача до суду 01.04.2020 надійшла відповідь на відзив, в якій останній підтримує доводи, викладені в позовній заяві. Проти залучення в якості співвідповідача ГУ ДСНС у Дніпропетровській області позивач заперечує, оскільки відповідачем не надано належного обґрунтування такої необхідності.
Суд погоджується з доводами позивача про відсутність підстав для залучення в якості співвідповідача у справі - ГУ ДСНС у Дніпропетровській області, оскільки, по-перше, позивачем не заявлено жодних позовних вимог до ГУ ДСНС у Дніпропетровській області, по - друге, ГУ ДСНС у Дніпропетровській області, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 у справі №160/5703/19, складено та направлено до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області відповідну довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, а тому рішення у даній справі не може вплинути на права та обов`язки ГУ ДСНС у Дніпропетровській області.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262.
На підставі даної довідки відповідачем здійснено відповідний перерахунок пенсії позивачу.
В подальшому позивач вернувся до ГУ ДСНС у Дніпропетровській області із заявою про підготовку та направлення до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, за результатами розгляду якої, позивачу було відмовлено у видачі нової довідки.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 у справі №160/5703/19 (набрало законної сили 03.12.2019) адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ДСНС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ДСНС у Дніпропетровській області щодо невизначення розміру та непідготовки, не подання (не направлення) до органу, що призначає пенсію, а саме до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з 01.01.2018 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018. Зобов`язано ГУ ДСНС у Дніпропетровській області надати довідку до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з 01.01.2018 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 р. та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти та надбавки за вислугу років. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду ГУ ДСНС у Дніпропетровській області складено довідку від 06.12.2019 №1803 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії та листом від 09.12.2019 №8890/09-19 направлено до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області.

Згідно вказаної довідки посадовий оклад визначено в розмірі 6850 грн., оклад за військовим званням - 1490 грн., надбавка за вислугу років - 4170 грн., усього - 12510 грн.

Позивач 28.12.2019 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки ГУ ДСНС у Дніпропетровській області від 06.12.2019 №1803.

Відповідач листом від 21.01.2020 №111/Д-09 повідомив позивача, що довідку ГУ ДСНС у Дніпропетровській області від 06.12.2019 №1803 залучено до матеріалів пенсійної справи позивача.

Докази проведення перерахунку пенсії позивачу на підставі довідку ГУ ДСНС у Дніпропетровській області від 06.12.2019 №1803 матеріали справи не містять.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262, згідно з частиною 4 якої усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Постанови КМУ від 30.08.2017 №704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, у зв`язку з набранням чинності постановою №704 збільшилось грошове забезпечення військовослужбовців, а тому за приписами ст.63 Закону №2262 у позивача виникло право на перерахунок пенсії.

Постановою КМУ від 21.02.2018 №103, пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 01.01.2018 пенсії, призначені згідно із Законом №2262 до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови №704.

Пунктом 2 постанови № 103 визначено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року в таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції постанови №103 визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Відповідач у відзиві зазначає, що наявність такого судового рішення перешкоджає йому здійснити перерахунок пенсії позивачу.

Суд зазначає, що визнання нечинними п. 1 та 2 постанови №103 жодним чином не впливає на право позивача на проведення перерахунку його пенсії. Крім того, алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема ГУ ПФУ та відповідний уповноважений орган, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився, а тому зазначені судові рішення не впливають на право позивача на перерахунок пенсії і не перешкоджають відповідачу здійснити такий перерахунок, як помилково вважає останній.

Зокрема, пункт 3 Порядку №45 передбачає, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

При цьому, відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Як зазначалось вище, на виконання Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 у справі №160/5703/19, ГУ ДСНС у Дніпропетровській області складено нову довідку від 06.12.2019 №1803 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії та листом від 09.12.2019 №8890/09-19 направлено до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області для здійснення перерахунку пенсії, проте останнім такого перерахунку не здійснено.

Згідно частини 2 та 3 статті 51 Закону №2262 перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Оскільки перерахунок пенсії позивачу з 01.03.2018 не проведений у належному розмірі з вини ГУ ДСНС у Дніпропетровській області, яким направлено відповідачу довідку про грошове забезпечення позивача із неправильними відомостями стосовно посадового окладу та надбавки за вислугу років, то суд доходить висновку, що за приписами ч. 3 ст. 51 Закону №2262 новий перерахунок органом ПФУ повинен бути здійснений без обмеження строком.

Суд також критично ставиться до тверджень відповідача про те, що вимоги позивача про нарахування та виплати компенсації частини втрати доходу є передчасними у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ч.2 ст.55 Закону №2262 нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Так, питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19.10.2000 №2050 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159).

Статтею 1 Закону №2050 передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Зі змісту цієї норми випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Відповідно до статті 2 Закону №2050 компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

З викладеного слідує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Згідно ст.3 Закону №2050 сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

За змістом статті 4 Закону №2050 виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пункти 1, 2 Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050 і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

У пункті 4 Порядку №159 визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

З аналізу норм Закону №2050 та Порядку №159 слідує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов:

1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії;

2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата);

3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);

4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців;

5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ч.2 ст.55 Закону №2262, статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у даному випадку органом Пенсійного фонду України) добровільно чи на виконання судового рішення.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений цей платіж і коли, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону №2050 та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права Верховний Суд висловив у постановах від 03.07.2018 у справі №521/940/17 та від 15.08.2019 у справі №674/24/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, позивач має право на компенсацію втрати частини доходів.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду суб`єктом владних повноважень, а саме, зобов`язання надати звіт у встановлений судом строк про виконання судового рішення, то суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За змістом цієї процесуальної норми слідує, що зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не обов`язком. Оскільки, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач в подальшому має намір не виконувати рішення суду, тому вищевказана вимога задоволенню не підлягає.

Щодо строків розгляду справи, то суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що обґрунтованість тривалості провадження завжди повинна оцінюватися в світлі обставин справи з посиланням на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади а також те, що було головним для заявника в спорі. У рішенні ЕСПЛ у справі «Сомор`яй проти Угорщини» (заява № 60934/13) відзначає, що пенсійні спори потребувають особливої ретельності. Справа є важливою для сторін та вимагала особливої ретельності, чим обумовлена тривалість її розгляду.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності своєї бездіяльності щодо не проведення перерахунку пенсії позивачу, тому позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.77, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ГУ ДСНС у Дніпропетровській області від 06.12.2019 №1803.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ГУ ДСНС у Дніпропетровській області від 06.12.2019 №1803 з 01.01.2018 з урахуванням раніше виплачених сум та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська