Справа № 240/1022/20
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Житомир справа № 240/1022/20

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Токаревої М.С.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, викладену в листі № М-15 від 16.01.2020 у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів за період з 01 березня 2011 року по 21 березня 2017 року у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахованої пенсії в розмірі -21081,72 гривень на підставі рішення суду від 16.08.2011 року у справі №2-а-1445 11;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01 березня 2011 року по 21 березня 2017 року, у зв`язку з порушенням строків виплати перерахованої пенсії в розмірі- 21081,72 гривень на підставі рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 16.08.2011 року у справі №2-а- 1445/11.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за вказаний період відповідачем не було своєчасно проведено виплату перерахованої пенсії, що підтверджується судовим рішенням, що набрало законної сили. На своє звернення щодо компенсації втрати таких доходів позивач отримав відмову, викладену в листі від 16.01.2020 №М-15. Таку відмову позивач вважає протиправною, так як має законне право на компенсацію втрати таких доходів за вказаний період, а відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити їй компенсацію втрати частини таких доходів.

Справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників.

На виконання вимог суду, відповідачем було надано відзив на позовну заяву за змістом якого він просив відмовити у задоволенні позову.

Заперечуючи проти пред`явлених позовних вимог відповідач указує, що перерахунок та виплата позивачу суми пенсії на виконання судового рішення проведено у порядку черговості, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" № 649 від 22.08.2018. ГУ ПФУ жодним чином не порушувались строки виплати сум перерахованої пенсії, бюджетом Пенсійного фонду України не передбачено виплату компенсації втрати частини доходів громадян, а тому невиконання постанови Брусилівського районного суду в Житомирській області від 16.08.2011 у справі № 2-а-1445/11 в частині виплати грошових коштів позивачу з 01.03.2011 по 21.03.2017 не можна вважати невиконанням їх без поважних причин.

Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 25.09.2014 у справі №2-а-1445/11 визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі по нарахуванню і виплаті ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії за період з 01 березня 2011 року по 19 червня 2011 року у розмірах менших, ніж встановлено ст.ст.50,54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, протиправними. Зобов"язано управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі провести, за період з 01 березня 2011 року по 19 червня 2011 року, перерахунок та виплату ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії як інваліду ІІ-ї групи, щодо якого встановлено зв"язок з Чорнобильською катастрофою, виходячи із розміру, встановленого ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що становить не менше 8 мінімальних пенсій за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, визначеним Законом України «Про державний бюджет України на 2011 рік», щомісячно; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю як інваліду ІІ-Ї групи, щодо якого встановлено зв"язок з Чорнобильською катастрофою, виходячи із розміру, встановленого ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що становить 75% мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, визначеним Законом України «Про державний бюджет України на 2011 рік», щомісячно, з урахуванням встановленого розміру мінімальної пенсії за віком у вказаний період та фактично отриманих коштів.

На виконання вказаного судового рішення проведено перерахунок пенсії позивача за період з 01.03.2011, а виплату перерахованої пенсії проведено лише 21.03.2017, що підтверджується випискою з карткового рахунку.

На звернення позивача щодо компенсації втрати доходів у вигляді несвоєчасно нарахованої та виплаченої вказаної частини пенсії відповідач листом № М-15 від 16.01.2020 відмовив в нарахуванні та виплаті такої компенсації.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав для компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати регулюються правовими нормами Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" N 2050-III від 19 жовтня 2000 року (далі - Закон N 2050-III) та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року N 159 (далі - Порядок), в редакції що були чинні на день виникнення спору.

Так, за статтею 1 Закону N 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Зі змісту цієї норми випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

За приписами ст.2 Закону N 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі пенсії.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Із наведеного вбачається, що нарахування компенсації здійснюється у разі, зокрема, коли суми невиплаченої пенсії з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, були нарахованими.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону N 2050-III та пункті 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зазначене свідчить, що позовні вимоги позивача щодо нарахування та виплатити компенсації втрати частини його доходів у вигляді такої частини пенсії за весь період затримки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Як зазначено в п.4 Порядку, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

При цьому суд зазначає, що в Постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі N 646/6250/17 (адміністративне провадження N К/9901/2128/18) з огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях N 8-рп/2013 і N 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення частини першої статті 99 КАС України в системному зв`язку з положенням частини другої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" колегія суддів дійшла до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем на виконання ч.2 ст.77 КАС України не доведено, а позивачем спростовано протиправність відмови у призначенні йому компенсації.

У зв`язку із відсутністю судових витрат, питання щодо їх розподілу згідно ст.139 КАС України, не вирішується.

Керуючись статтями 2,77,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003, ) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, викладену в листі № М-15 від 16.01.2020 у нарахуванні та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за період з 01 березня 2011 року по 21 березня 2017 року у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахованої пенсії в розмірі -21081.72 гривень на підставі рішення суду від 16.08.2011 року у справі №2-а-1445 11.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01 березня 2011 року по 21 березня 2017 року, у зв`язку з порушенням строків виплати перерахованої пенсії в розмірі- 21081,72 гривень на підставі рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 16.08.2011 року у справі №2-а- 1445/11.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева