Справа № 420/5528/18
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5528/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління ПФУ в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Кабінету Міністрів України (; адреса: вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

25.10.2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа Кабінет Міністрів України, в якому позивач просить суд:

визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що не відповідають вимогам ст.ст. 43, 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII, щодо обчислення і перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2018 року 50 відсотків, з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року 75 відсотків, з 01 січня 2020 року 100 відсотків суми підвищення пенсії визначеного станом на 01 березня 2018 року, щодо обмеження підсумка пенсії 12603,92 грн. і фактичною виплатою 9782,42грн. протиправними;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2018 року з розрахунку 100% від підвищення:5623,00 грн., що з урахуванням підсумку пенсії (з надбавками) складає 12603,92 грн. із послідуючим її перерахунком у відповідності до діючого законодавства та сплатити заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії на час ухвалення рішення судом із врахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 30.10.2018 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до положень ст. 263 КАС України.

21.11.2018 року за вх.№35655/18 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 23.11.2018 року зупинено провадження у справі №420/5528/18 до набрання законної сили судовим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва в адміністративній справі №826/3783/18.

28.11.2018 року за вх.№36611/18 від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 року провадження у справі №420/5528/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа Кабінет Міністрів України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - поновлено.

Справу №420/5528/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа Кабінет Міністрів України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Призначено перше судове засідання на 12.08.2019 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2019 року зупинено провадження у справі №420/5528/18 до набрання чинності судовим рішенням Верховного Суду у зразковій адміністративній справі №160/3586/19.

19 березня 2020 року від позивача до суду надійшло клопотання про поновлення провадження у справі №420/5528/18 (вх.№12558/20).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 року провадження у справі №420/5528/18 поновлено.

В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що він отримує пенсію по інвалідності, призначену йому в розмірі пенсії за вислугу років. З 01.01.2018 року позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до Постанови КМУ №103, внаслідок чого визначено новий розмір пенсії та вирішено проводити виплату суму підвищення пенсії протягом 2018 року - 50% від підвищення, протягом 2019 року - 75% підвищення пенсії. Позивач із зазначеним не погоджується, а в обґрунтування своєї позиції зазначає, що:

по-перше, застосування статті 13 Закону №2262 в редакції, чинній на момент проведення перерахунку, є безпідставним та звужує його права на отримання належних пенсійних виплат;

по-друге, обмеження права позивача на отримання всієї суми підвищення пенсії є втручанням у його право володіння майном;

по-третє, у Кабінету Міністрів України відсутні повноваження щодо визначення умов, порядку та розмірів перерахованої пенсії, яка була призначена особі до прийняття Постанови №103;

по-четверте, у зв`язку із тим, що відповідні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області суперечать нормам чинного законодавства, встановлений розмір надбавки пенсії, яка підлягає виплаті, має бути перераховано з урахуванням 100% розміру підвищення з 01.01.2018 року та виплачено позивачу.

21.11.2018 року за вх.№35655/18 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не погоджується із позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підтвердження власної позиції представник відповідача зазначає, що проведення перерахунку здійснювалось на виконання норм чинного підзаконного нормативно-правового акту. Крім цього, постанови Кабінету Міністрів України є частиною бюджетного законодавства, яке Головне управління зобов`язано дотримуватись згідно ст.19 Конституції України.

У відповіді на відзив (28.11.2018 року за вх.№36611/18) позивач акцентував увагу на тому, що його доводи, визначені у позові, жодним чином не спростовані, а навпаки - факт протиправного зменшення розміру підвищення у 2018 та 2019 роках відповідачем визнається.

Від третьої особи пояснень щодо позову до суду не надходило.

31.07.2019р. позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за відсутності позивача.

31.07.2019р. надійшло також клопотання представника відповідача про розгляд справи за відсутності представника Головного управління.

Справу розглянуто в письмовому провадженні згідно ч.3 ст.194 КАС України.

Розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Згідно матеріалів справи перерахунок пенсії позивача було здійснено станом на 01.12.2016 року з визначенням основного розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення (а.с.15).

Після прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №103 06.04.2018 року позивачу було проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року у розмірі 12603,92 грн. (а.с.56). Основний розмір пенсії вираховувався із 70% грошового забезпечення.

При цьому, встановлено, що підвищення пенсії складає 5623 грн., з яких виплачується:

з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року щомісячно 50% від підвищення - 2811,50 грн.;

з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року щомісячно 75% від підвищення - 4217,25 грн.;

з 01.01.2020 року щомісячно 100% від підвищення - 5623 грн.

Не погоджуючись із встановленим порядком та зменшенням виплати підвищення пенсії, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Стаття 18 Закону №2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, передбачала, що пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Згідно ст.21 Закону №2262-ХІІ пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах:

а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку);

б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Згідно Посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи і має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни (а.с.7).

Статтею 63 Закону №2262-ХІІ, у редакції, чинній з 1 січня 2017 року, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.

Згідно з цією статтею перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.

13 лютого 2008 року постановою Кабінету Міністрів України №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45), відповідно до пункту 3 якого на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Пунктом 4 Порядку №45 (у редакції, чинній на час здійснення перерахунку) перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Суд наголошує на тому, що стаття 63 Закону №2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

Кабінет Міністрів України у Порядку №45 визначив, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права.

У зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови №704, якою з 1 березня 2018 року змінено грошове забезпечення, зокрема, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ умови, порядок та розміри вказаного перерахунку визначені Постановою КМУ №103, якою постановлено здійснити перерахунок призначених до 1 березня 2018 року на підставі вказаного Закону пенсій з 1 січня 2018 року.

Стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Згідно із частиною третьою статті 52 Закону № 2262-ХІІ виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Згідно із частиною другою статті 55 Закону № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, законодавець розмежував поняття «строки перерахунку пенсії», «строки виплати пенсії» та «порядок перерахунку пенсії».

Системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону № 2262-ХІІ свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати «порядок перерахунку пенсії» не є тотожним праву встановлювати «строки перерахунку пенсії», «строки виплати пенсії».

Дійсно, виплата лише суми підвищення пенсії у 2019 році була передбачена Постановою КМ України №103 від 21.02.2018 року, однак рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, пункти 1,2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 визнано протиправними та нечинними.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах:

з 1 січня 2018 року - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

У зв`язку зі скасуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано з дати набрання чинності цим рішенням - 05.03.2019р.

Отже, з 05 березня 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 11.03.2020 року у зразковій справі №160/3586/19, де зазначено, що «відповідно до пункту 2 Постанови № 103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 відсотків; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 01 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

У зв`язку зі скасуванням пункту 2 Постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії - скасовано.

З огляду на наведене Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виснував, що з 05 березня 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Зважаючи на викладене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що на момент ухвалення рішення у цій зразковій справі дії ГУ ПФУ щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, є протиправними».

Відповідно до частини десятої статті 290 КАС у рішенні суду, ухваленому за результатами розгляду зразкової справи, Верховний Суд додатково зазначає: 1) ознаки типових справ; 2) обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права та порядок застосування таких норм; 3) обставини, які можуть впливати на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі.

Висновки Верховного Суду у цій зразковій справі підлягають застосуванню в адміністративних справах щодо звернення осіб, звільнених з військової служби, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб" до суду з адміністративними позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України, на обліку яких перебувають позивачі, з позовними вимогами щодо визнання протиправними дій відповідачів щодо зменшення розміру пенсії позивачів за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Ознаки типових справ:

1) позивачами є особи, звільнені з військової служби, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб";

2) відповідачами є суб`єкти владних повноважень (територіальні органи Пенсійного фонду України), на пенсійному обліку яких перебувають позивачі;

3) спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку з неперерахунком та невиплатою (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії позивачеві з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року);

4) позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року).

Згідно ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Беручи до уваги обставини справи №420/5528/18 суд зазначає, що дана справа є типовою по відношенню до зразкової справи №160/3586/19, а тому суд застосовує висновки Великої Палати Верховного Суду до спірних правовідносин у цій справі.

При цьому, суд звертає увагу, що у період з моменту проведення перерахунку пенсії до набрання законної сили рішенням суду у справі №826/3858/18 (05.03.2019 року) Постанова КМ України №103 була чинна, а тому позовна вимога щодо визнання протиправною виплати пенсії в 2018 році з урахуванням лише 50% суми підвищення пенсії, а в 2019 році - з урахуванням лише 75% суми підвищення пенсії та зобов`язання здійснити виплату донарахованих сум з урахуванням 100% суми підвищення пенсії підлягає задоволенню частково (в частині виплати пенсії після 05.03.2019 року).

Доводи позивача в частині протиправності виплати лише частини підвищення пенсії до 05.03.2019 року стосуються чинності постанови КМ України, а не дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Останнє виконувало приписи нормативного акту і не було уповноважено оцінювати його правомірність чи обирати спосіб його виконання в силу дії ст.19 Конституції України.

Таким чином, з урахуванням висновків суду та позиції Верховного Суду, викладеної у рішенні за результатом розгляду зразкової справи, та необхідності ефективного захисту порушених прав позивача суд вважає, що слід:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 75% сум підвищення пенсії з 05.03.2019 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 05.03.2019 року з розрахунку 100% від підвищення: 5623,00 грн., що з урахуванням підсумку пенсії (з надбавками) складає 12603,92 грн. (із врахуванням раніше виплачених сум).

Серед іншого, позивач у позові просить суд встановити відповідачу місячний строк для подачі до суду звіту про виконання даної постанови з моменту набрання рішенням законної сили.

Згідно ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту цитованої норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення є правом, а не обов`язком суду. При цьому, для дійсного встановлення такого контролю необхідно навести доводи, що б свідчили про ймовірність його неналежного виконання суб`єктом владних повноважень. Таких доводів або документальних підтверджень відповідних обставин позивачем не наведено, а матеріали справи не свідчать про необхідність застосування відповідних заходів, зокрема, зобов`язання Головного управління надати суду звіт про виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем, як особою, звільненою від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI, судовий збір за подання адміністративного позову до Одеського окружного адміністративного суду не сплачувався. Доказів здійснення інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, сторонами до суду не надано, а тому у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат відповідно до положень ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260-262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління ПФУ в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Кабінету Міністрів України (; адреса: вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 з 05.03.2019р. 75% сум від підвищення пенсії замість 100% від підвищення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 05.03.2019 року з розрахунку 100% від підвищення: 5623,00 грн., що з урахуванням підсумку пенсії (з надбавками) складає 12603,92 грн. (із врахуванням раніше виплачених сум).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України (з урахуванням норм п.3 Прикінцевих положень КАС України).

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.