Справа № 200/2941/20-а
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

23 квітня 2020 р. Справа №200/2941/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Молочна І. С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11 лютого 2020 року № Ф-191896-45,

встановив:

13 березня 2020 року ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (місце знаходження: вул. Італійська, 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 43142826) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11 лютого 2020 року № Ф-191896-45.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

27 березня 2020 року позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

21 квітня 2020 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, якою просить суд забезпечити позов шляхом: - зупинення виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11 лютого 2020 року № Ф-191896-45;

- зупинення стягнення на підставі постанови державного виконавця від 11 лютого 2020 року № 230.03.26.

21 квітня 2020 року зазначену заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Молочній І.С .

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що з березня 2020 року з його довічного грошового утримання проводиться примусове стягнення коштів на погашення штрафу перед Об`єднаною державною податковою інспекцією в розмірі 18,65% щомісячно до повного погашення. Зазначає, що запровадження карантинних заходів сприяє зростанню цін, відтак зазначені відрахування у примусовому порядку є для позивача суттєвими.

При цьому, позивачем не надано відомостей та доказів пов`язаності оскаржуваної у даній справі вимоги з виконавчим провадженням, за яким провадяться виконавчі дії. У заяві про забезпечення позову зроблено покликання на лист Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 7543/02/25 від 27 березня 2020 року, яким проінформовано позивача, що за матеріалами пенсійної справи, на виконання постанови державного виконавця від 11 лютого 2020 року № 230.03.26 з березня 2020 року з довічного утримання провадиться примусове відрахування коштів на погашення штрафу перед об`єднаною державною податковою інспекцією в розмірі 18.65% щомісячно до повного погашення, рекомендовано звернутися до відділу державної виконавчої служби з метою з`ясування зазначених питань.

В свою чергу, суд зазначає, що оскаржуваною вимогою від 11 лютого 2020 року № Ф-191896-45 визначено розмір недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 29244,16 грн., в той час як виконавче провадження здійснюється з метою погашення штрафу, що вбачається з листа Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 7543/02/25 від 27 березня 2020 року. Будь-які інші докази в обґрунтування заяви про забезпечення позову у даній справі позивачем не надано.

Вирішуючи по суті заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до положень частин першої та другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У даному випадку, заявником вказано, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить поновлення порушених його прав та спричинить подальше звернення до суду.

Відповідно до частини першої, другої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Клопотання про забезпечення позову розглядається судом в порядку частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З аналізу наведених норм права вбачається, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

При цьому, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є достатнє обґрунтування того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Отже, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою, відтак обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд має навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Суд також враховує співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Згідно частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження необхідності застосування положень статей 150, 151 КАС України у даній справі, адже, як встановлено судом вище, позивачем не надано відомостей та доказів пов`язаності оскаржуваної у даній справі вимоги з виконавчим провадженням, за яким провадяться виконавчі дії, не вказано на пред`явлення спірної вимоги у даній справі до виконання.

Відтак, за наведених обставин, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-154, 156, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити повністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Зазначений строк обчислюється з урахуванням виключень, передбачених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України (в редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»). Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.С. Молочна