Справа № 311/1020/20
Суддя: Задорожко Д. А.
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 311/1020/20
Провадження № 2-а/311/11/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

секретаря судового засідання Листопад В.І.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Василівського відділення поліції ГУ НП в Запорізькій області Багмута Миколи Вікторовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_1 вказав, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАА № 333614 від 21 березня 2020 року, він визнаний винним у порушенні ч.1 ст.126 ПДР, оскільки 21 березня 2020 року о 03 годині 23 хвилини, у місті Василівка Запорізької області, бульвар Центральний, нібито не надав посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського, як це передбачено правилами дорожнього руху.

Однак, позивач з таким твердженням не погоджується, оскільки відповідно до положень п.2.4. ПДР, ці обов`язки поширюються лише на водіїв.

Позивач зазначає, що визначення поняття водія надано у п.1.10 ПДР та розуміється наступним чином: «водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі».

На час пред`явлення вимоги працівниками поліції надати посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, він не здійснював керування транспортним засобом, а лише перебував у салоні автомобіля, який знаходився на майданчику для паркування транспортних засобів, з огляду на, що, на його думку, він не підпадає під ознаки поняття водія у розумінні ПДР та положень КУпАП, та, як наслідок, не може нести відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки не мав обов`язку виконувати вимоги працівників поліції надати їм посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, а отже вимоги працівника поліції щодо надання їм зазначених вище документів, були незаконними.

Крім того, під час складання постанови, поліцейським було порушено порядок підготовки до розгляду та безпосередньо сам розгляд справи (ст.ст.278, 279 КУпАП), а також порушено його права передбачені ст.268 КУпАП.

Позивач вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі, містить в собі елементи фальсифікації обставин, що так само, робить її незаконною.

Так, ніякого розгляду справи фактично не відбувалося, йому не повідомлялося про місце та час розгляду справи, він не запрошувався для участі у розгляді справи, йому не роз`яснювалися права, не з`ясовувалось чи бажає він запросити адвоката, не з`ясовувалося чи може він за станом здоров`я приймати участь у розгляді справи у час зазначений у постанові (05 год. 20 хв.), лише було вручено копію постанови у приміщенні Василівського відділу поліції розташованого за адресом місто Василівка вулиця Шевченко 38, куди він прибув через вилучення у нього транспортного засобу.

З огляду на те що, фактично постанова була вручена позивачу у приміщенні Василівського відділу поліції (вулиця Шевченко 38), відомості відображені у постанові про розгляд справи нібито 21 березня 2020 року о 05 год. 20 хв. у місті Василівка бульвар Центральний не відповідають фактичним обставинам, оскільки в цей час він перебував у іншому місці.

На підставі викладеного, позивач просив суд визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАА №333614 від 21 березня 2020 року.

Дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом п.1,2 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа - публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, складена відповідачем, є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2).

Даний спір є публічно-правовим, оскільки, виник з публічно-правових відносин за участю суб`єкта владних повноважень, а саме, поліцейського СРПП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Багмут М.В., що реалізовував у цих відносинах надані йому чинним законодавством владні функції щодо прийняття рішення у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 21 березня 2020 року поліцейським СРПП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Багмут М.В. винесено постанову серії БАА №333614 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу розмірі 425,00 гривень.

Зі змісту винесеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 21 березня 2020 року о 03-28 годині, знаходячись в місті Василівка по бульвару Центральному, не надав для перевірки реєстраційний документ (посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно, обов`язок щодо доказування правомірності винесення рішення про накладення адміністративного стягнення покладається на відповідача.

Перед прийняттям рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суб`єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати твердження позивача, але таких доказів постанова не містить.

На думку суду відповідачем не доведено, що в даному випадку при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 було дотримано норм діючого законодавства, а саме, Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух».

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та дійсної справи не вбачається достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження вини позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а доводи позивача не спростовані відповідачем.

На пропозицію суду, яку було викладено в ухвалі суду, надати відзив на позовну заяву та всі наявні у відповідача документи та матеріали, які можуть бути використані як доказ у справі, не було надано відповідних доказів, тому суд вирішує справу на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ч.5 ст.77 КАС України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що дії відповідача при винесенні спірної постанови є незаконними, а тому вважає, що постанова серії БАА №333614 від 21 березня 2020 року, винесена поліцейським Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Багмут М.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Василівського відділення поліції ГУ НП в Запорізькій області Багмута Миколи Вікторовича, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії БАА №333614 від 21 березня 2020 року, винесену поліцейським СРПП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Багмутом Миколою Вікторовичем, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. визнати незаконною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Василівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко