Справа № 200/3259/20-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 р. Справа№200/3259/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а)

про визнання протиправним та скасування рішення від 13 лютого 2020 року № 2273, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 2273 від 13 лютого 2020 року, зобов`язання відповідача провести перерахунок та зарахувати позивачу при розрахунку коефіцієнта по заробітній платі довідку від 11 грудня 2019 року № 16/02-07-06/1781 починаючи з моменту звернення за перерахунком пенсії, а саме з 13 лютого 2020 року, зобов`язання відповідача провести перерахунок та зарахувати позивачу при розрахунку коефіцієнта по стажу пільговий стаж за списком № 1 періоди роботи з 27 грудня 1994 року по 5 березня 1997 року та з 26 жовтня 1998 року по 29 березня 1999 року, починаючи з 9 жовтня 2018 року (з наступного дня після досягнення позивачем 60 років).

Ухвалою від 25 березня 2020 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження в адміністративній справі № 200/3259/20-а.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 9 жовтня 2018 року позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При призначенні пенсії позивачу невірно було розраховано стаж роботи за Списком № 1, а при подачі заяви про перерахунок пенсії відмовлено у прийнятті архівних довідок про заробітну плату до 1 липня 2000 року. Такі дії відповідача, впливають на розрахунок коефіцієнтів по заробітній платі та по стажу, які у свою чергу прямо впливають на розмір пенсії позивача у сторону її зменшення. 8 жовтня 2019 року відповідачем було надано відповідь № 315/Я-02-01 -15 на заяву позивача, щодо призначення йому пенсії з урахуванням страхового стажу та заробітної плати. Як вбачається з відповіді відповідача позивачу не було зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 27 грудня 1994 року по 5 березня 1997 року на шахті ім. Ізотова та з 26 жовтня 1998 року по 29 березня 1999 року на Державному підприємстві ордену трудового червоного прапору «Шахта ім. К. А. Рум`янцева». 13 лютого 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, додатково надавши архівні довідки від 22 червня 2018 року № 16.07-11/1356 та від 11 грудня 2019 року № 16/02-07-06/1781, з метою надання відомостей стосовно заробітних плат за період страхового стажу до 1 липня 2000 року. 21 лютого 2020 року відповідачем було надало позивачу рішення № 2273 від 13 лютого 2020 року про відмову в перерахунку пенсії згідно зі статтею 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач заперечує проти позовних вимог у повному обсязі, зазначає що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року у справі № 200/9340/19-а адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено в повному обсязі та зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії позивачу на підставі заяви від 10 жовтня 2018 року про призначення пенсії за віком, із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 27 грудня 1994 року по 5 березня 1997 року. Згідно рішення суду Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду Донецької області позивачу здійснено перерахунок пенсії на підставі заяви від 10 жовтня 2018 року про призначення пенсії за віком, із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 27 грудня 1994 року по 5 березня 1997 року. Щодо перерахунку та зарахування позивачу при розрахунку коефіцієнта по заробітній платі довідку від 11 грудня 2019 року № 16/02-07-06/1781, відповідач зазначив, що 13 лютого 2020 року позивач звернувся до управління із заявою про перерахунок пенсії - зміна періоду 60 місяців до 1 липня 2000 року. До заяви були надані заява, копія трудової книжки, дані з реєстру застрахованих осіб. Позивач не надав довідку про заробітну плату за 60 місяців до 1 липня 2000 року, згідно Закону № 1058 та Порядку подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку) пенсій № 22-1 від 25 листопада 2005 року, у зв`язку з чим було відмовлено в перерахунку пенсії згідно статті 40 Закону № 1058.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 2 серпня 1995 року, РНОКПП НОМЕР_3 . Позивач перебуває на обліку у відповідача з 9 жовтня 2018 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах. Зазначений факт сторонами не заперечується.

13 лютого 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії - зміна періоду 60 місяців до 1 липня 2000 року, яку відповідач прийняв та зареєстрував за № 2273. До заяви були надані заява, копія трудової книжки, дані з реєстру застрахованих осіб.

У зв`язку з тим, що позивач не надав довідку про заробітну плату за 60 місяців до 1 липня 2000 року, згідно Закону № 1058 та Порядку подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку) пенсій № 22-1 від 25 листопада 2005 року, відповідачем було прийнято рішення від 13 лютого 2020 року № 2273, яким відмовлено в перерахунку пенсії згідно зі статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій . ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України № 1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі , якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців , для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000року незалежно від перерв. Тобто незалежно від бажання пенсіонера, вся заробітна плата за період з 1 липня 2000 року враховується при розрахунку заробітної плати . Заробітна плата за будь які 60 місяців до 1 липня 2000 року може враховуватися за бажанням пенсіонера або у випадку відсутності 5 років страхового стажу після 1 липня 2000 року.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страховою стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними , що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Щодо архівних довідок, наявних в матеріалах справи, а саме від 22 червня 2018 року № 16.07-11/1356 та від 11 грудня 2019 року № 16/02-07-06/1781, суд погоджується з доводами відповідача та зазначає, що вказані довідки видана архівним відділом адміністрації міста Горлівка. Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 7 листопада 2014 року встановлено, що на територіях, визначених розпорядженням КМУ від 7 листопада 2014 року, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до розпорядження КМУ від 7 листопада 2014 року № 1085 м. Горлівка віднесено до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до частини 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами або особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Тобто, дані довідки в силу положень чинного законодавства України, є недійними та не створюють правових наслідків, а тому не можуть були прийняті пенсійним органом.

Крім того, суд не приймає посилання позивача на те, що позивач надавав до управління архівні довідки від 22 червня 2018 року № 16.07-11/1356 та від 11 грудня 2019 року № 16/02-07-06/1781, оскільки з оскаржуваного рішення вбачається, що позивачем до управління було надано заяву, копію трудової книжки, дані з реєстру застрахованих осіб за період з 1999 року по 2019 року. Жодного рішення щодо відмови у прийнятті відповідних довідок відповідач не приймав.

З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок та зарахувати позивачу при розрахунку коефіцієнта по заробітній платі довідку від 11 грудня 2019 року № 16/02-07-06/1781 починаючи з моменту звернення за перерахунком пенсії, а саме з 13 лютого 2020 року.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок та зарахувати позивачу при розрахунку коефіцієнта по стажу пільговий стаж за списком № 1 періоди роботи з 27 грудня 1994 року по 5 березня 1997 року та з 26 жовтня 1998 року по 29 березня 1999 року, починаючи з 9 жовтня 2018 року (з наступного дня після досягнення позивачем 60 років) суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року по справі № 200/9340/19-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено у повному обсязі, визнано протиправним та скасовано рішення № 4685, прийняте 4 січня 2019 року Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області та зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1 на підставі заяви № 4685 від 10 жовтня 2019 року про призначення пенсії за віком, із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 27 грудня 1994 року по 5 березня 1997 року.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2019 року № 200/9340/19-а апеляційна скарга повернута заявнику. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року по справі № 200/9340/19-а набрало законної сили 8 листопада 2019 року.

У вищезазначеному рішенні судом було встановлено, що 10 жовтня 2018 року позивачем до відповідача подана заява № 4685 про призначення пенсії за віком за Списком № 1.

Рішенням № 96 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 09 жовтня 2018 року на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсія була призначена з урахуванням страхового стажу позивача 38 років 02 місяця 16 днів.

4 січня 2019 року Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення № 4685, у якому виявлено що у трудовій книжці некоректно внесено запис про звільнення 5 березня 1997 року, та на підставі Постанови КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року «Про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» вирішено не зараховувати до загального стажу період роботи з 27 грудня 1994 року по 5 березня 1997 року.

Судом у даній справі встановлено, що з додатку до заяви, а саме з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії позивачу стало відомо та суд встановив, що період роботи позивача з 27 грудня 1994 року по 5 березня 1997 року та з 26 жовтня 1998 року по 29 березня 1999 року зараховано до загального страхового стажу, проте, не зараховано до пільгового стажу позивача.

Судом також встановлено, що 10 липня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати відповідь, яким саме чином була нарахована пенсія, який індивідуальний середній коефіцієнт заробітної плати використовується при нарахуванні пенсії, який коефіцієнт страхового стажу використовується при призначенні пенсії.

8 жовтня 2019 року за вихідним № 315/Я-02-01-15 відповідач надав відповідь на звернення відповідача, де зазначив, що страховий стаж, який враховано по 31 серпня 2018 року, складає: 30 років 2 місяця 16 днів. Стаж роботи за списком 1- 8 років. Коефіцієнт стажу складав: 0,38167 (30 років+8 років за списком №1 *12) +2 місяця/ (12 міс. * 100%), згідно статті 25 Закону. Заявник має статус не працюючого пенсіонера. Довідку про заробітну плату за будь які 60 місяців підряд до 1 липня 2000 року не надавали. Заробіток розраховано згідно статті 40 Закону: згідно даних персоніфікованого обліку за період з 1 липня 2000 року по 31 серпня 2018 року. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації склав 2,27990. Середня заробітна плата для обчислення пенсії становить 12261 грн. 07 коп. (2,27990*5377,90 грн. (середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.) Доплата за понаднормативний стаж розраховується згідно статті 28 Закону № 1058, що за кожній повний рік страхового стажу понад 35 років чоловіком пенсія збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, що складає 3 роки. Розмір пенсії з 9 жовтня 2018 року - 4723 грн. 24 коп., з них: 4679 грн. 68 коп. - розмір пенсії за віком (12261,07 грн.*0,38167) 43,56 грн. - доплата за понаднормативний стаж, 3 роки (1452, 00 грн.*3%), пенсія призначена і виплачується вірно, відповідно до вимог діючого законодавства з урахуванням страхового стажу та заробітної плати.

Щодо не зарахування періоду роботи позивача з 27 грудня 1994 року по 5 березня 1997 року та з 26 жовтня 1998 року по 29 березня 1999 року до пільгового стажу суд зазначає наступне.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що записами у трудовій книжці серії НОМЕР_4 на ім`я позивача встановлено, що позивача 27 грудня 1994 року відповідно до наказу від 19 грудня 1994 року № 585к прийнято забійником 6 розряду з повним робочим днем у шахті до Шахти ім. Ізотова. 5 березня 1997 року відповідно до наказу від березня 1997 року № 75к позивач був звільнений. 26 жовтня 1998 року відповідно до наказу від 26 жовтня 1998 року № 424 позивача було прийнято підземним забійником 6 розряду до Шахти ім. Рум`янцева та 29 березня 1999 року відповідно до наказу від 2 квітня 1999 року № 135 позивача було звільнено.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Норами статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачена пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників. Згідно частини 3 зазначеної статті працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років. За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Нормами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

У той же час, судом встановлено, що спірні періоди роботи позивача підтверджується записами трудової книжки, яка містить всі необхідні записи та печатки. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем протиправно не було враховано періоди роботи позивача з 27 грудня 1994 року по 5 березня 1997 року та з 26 жовтня 1998 року по 29 березня 1999 року саме до пільгового стажу, а не до страхового стажу позивача.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що позивач просив суд зобов`язати відповідача провести перерахунок та зарахувати позивачу при розрахунку коефіцієнта по стажу пільговий стаж за списком № 1 періоди роботи з 27 грудня 1994 року по 5 березня 1997 року та з 26 жовтня 1998 року по 29 березня 1999 року, починаючи з 9 жовтня 2018 року (з наступного дня після досягнення позивачем 60 років). Проте, для повного та всебічного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги в цій частині шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 10 жовтня 2018 року № 4685 та зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача з 27 грудня 1994 року по 5 березня 1997 року та з 26 жовтня 1998 року по 29 березня 1999 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії, суд зазначає, що дана вимога, у даному випадку, є передчасною, оскільки судом тільки наразі зобов`язано пенсійний орган зарахувати до пільгового стажу позивача вищезазначені періоди, тому тільки після зарахування періодів у відповідача виникне право на здійснення перерахунку пенсії. Тому, дана позовна вимога не підлягає задоволенню.

Суд також зазначає, що оскільки судом вирішено питання щодо повторного розгляду зави позивача від 10 жовтня 2018 року № 4685 та зарахування відповідних періодів до пільгового стажу, то рішення відповідача від 13 лютого 2020 року № 2273 підлягає скасуванню, оскільки зарахування зазначених періодів вплине на розрахунок коефіцієнту по стажу. Отже, позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 13 лютого 2020 року № 2273 підлягає задоволенню.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду,може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. З аналізу вищезазначених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями не в повному обсязі забезпечив справедливої рівноваги, запобігаючи несприятливим наслідкам, які можуть виникнути після прийняття такого рішення для захисту основоположних прав конкретної особи, використовуючи свої функції, покладені статтею 19 Конституції України.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача частково.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. відповідно до квитанції від 18 березня 2020 року.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а) про визнання протиправним та скасування рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2273 від 13 лютого 2020 року, зобов`язання Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області провести перерахунок та зарахувати при розрахунку коефіцієнта по заробітній платі довідку від 11 грудня 2019 року № 16/02-07-06/1781 починаючи з моменту звернення за перерахунком пенсії, а саме з 13 лютого 2020 року, зобов`язання відповідача провести перерахунок та зарахувати при розрахунку коефіцієнта по стажу пільговий стаж за списком № 1 періоди роботи з 27 грудня 1994 року по 5 березня 1997 року та з 26 жовтня 1998 року по 29 березня 1999 року, починаючи з 9 жовтня 2018 року (з наступного дня після досягнення позивачем 60 років) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а) від 13 лютого 2020 року № 2273.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії від 10 жовтня 2018 року № 4685 та зарахувати до пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 з 27 грудня 1994 року по 5 березня 1997 року та з 26 жовтня 1998 року по 29 березня 1999 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 800 (вісімсот гривень) грн.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 27 квітня 2020 року. Повне судове рішення складено 27 квітня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, з урахуванням внесених до КАС України змін згідно з Законом України від 29 березня 2020 року № 3275 про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019). Даний строк продовжується на строк дії такого карантину. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар