Справа № 200/2673/20-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 р. Справа№200/2673/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Зінченка О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85500, Донецька обл., Великоновосілківський район, селище міського типу Велика Новосілка, ВУЛИЦЯ ЦЕНТРАЛЬНА, будинок 103, ) про визнання незаконним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач, Управління) про скасування рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 4515 від 23 грудня 2019 року про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання повторно розглянути заяву № 4515 про призначення пенсії від 05 грудня 2019 року відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 01.02.2000 року по 22.02.2000 року на підприємстві АТ "Техпром", з 22.06.2002 року по 10.09.2002 року у Ремонтно-будівельному кооперативі "Донецьк-2", з 05.12.2008 р по 07.06.2009 року на підприємстві ТОВ "Донбасвуглерозробка", з 01.07.2014 року по 07.07.2014 року, з 01.08.2014 року по 03.08.2014 року на підприємстві ПАТ " Шахтоуправління "Покровське".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 грудня 2019 року рішенням відповідача йому відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вважає прийняте рішення не обґрунтованим та таким, що позбавляє його права на пенсійне забезпечення лише через неможливість надання документів, підтверджуючих безпосередньо зайнятість протягом повного робочого дня на підземних роботах. Зазначив, що всі відомості про роботу внесені у його трудову книжку, а тому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року позовна заява залишена без руху, позивачу запропоновано подати позовну заяву у двох примірниках із зазначенням у позовній заяві повне найменування відповідача, його місцезнаходження; поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); відомі номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти (арк. справи 27).

23 березня 2020 року позивачем на виконання ухвали суду від 13 березня 2020 року подана нова уточнена позовна заява (арк. справи 31-36).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. справи 37-38).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

23 квітня 2020 року відповідачем до суду наданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Відповідач у відзиві зазначив, що при зверненні позивача до управління з заявою про призначення пенсії за віком згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 05 грудня 2019 року № 4515 позивачем не надано пільгових довідок і наказів про проведення атестації робочих місць на підприємстві протягом наведених періодів, а саме: періоду роботи з 01.02.2000 по 22.02.2000 гірничим з ремонту гірничих виробок на ДВАТ «Техпром» (шахта «Горняк»), періоду роботи з 22.06.2002 по 10.09.2002 гірничим підземним очисного забою у Ремонтно-будівельному кооперативі «Донецьк-2», періоду роботи з 05.12.2008 по 07.06.2009 підземним учнем прохідника та прохідником 5 розряду на ТОВ «Донбасвуглерозробка». У зв`язку з чим, управлінням було запропоновано позивачу донести документи необхідні для врахування вищезазначених періодів роботи, як пільгових, у термін до 04 березня 2020 року. 16 грудня 2019 року позивачем документи донесено частково, оскільки довідок, що підтверджують особливий характер роботи позивача в спірні періоди роботи, позивачем надано не було. Щодо врахування до пільгового стажу роботи при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах періодів роботи позивача з 01.07.2014 по 07.07.2014 та з 01.08.2014 по 03.08.2014, відповідач зазначив, що згідно довідки від 29.11.2019 № 60, в зазначені періоди ПРАТ «ШУ «Покровське» перебувало у стані простою. Відповідно до частини третьої статті 24 Закону України № 1058, страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Отже, відповідач вважає, що періоди роботи з 01.07.2014 по 07.07.2014 та з 01.08.2014 по 03.08.2014 можна зарахувати тільки до страхового стажу (загального). Зазначає, що до пільгового стажу зараховуються лише повністю відпрацьовані робочі дні. У зв`язку з чим, при розгляді документів, наданих позивачем до заяви про призначення пенсії, управлінням враховано всі періоди роботи позивача, які підтвердженні відповідно до вимог пенсійного законодавства. На підставі вищезазначеного, Великоновосілкіське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області вважає, що діяло у спосіб та у межах передбачених Конституцією та Законами України, та що управлінням не було порушено права позивача. (арк. справи 43-45).

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 (арк. справи 6-8).

05 грудня 2019 року позивач звернувся до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою №4515 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (арк. справи 46-47).

Відповідачем за результатами розгляду заяви позивача прийнято рішення №4515 від 23 грудня 2019 року про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з не підтвердженням пільгового стажу за Списком №1, а саме: не зараховано до трудового стажу періоди з 01.08.2001 по 01.08.2001, з 01.09.2007 по 01.09.2007, з 01.07.2014 по 07.07.2014, з 01.08.2014 по 03.08.2014 не зараховані до підземного стажу роботи, оскільки заявник знаходився у відпустці без збереження заробітної платні, простоях та прогулі. Також не зарахований період роботи з 05.12.2008 по 07.06.2009 в якості учня прохідника, прохідника у ТОВ "Донбасвуглерозробка" не зарахований до пільгового стажу роботи, оскільки відсутня довідка, яка б підтверджувала безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня на підземних роботах. Відповідно до наданих документів та даних в Індивідуальних відомостях про застраховану особу (ф.Ок-5) ОСОБА_1 рішенням визначено 42 роки 9 місяців 17 днів страхового стажу, із них 22 роки 5 місяців 11 днів стажу роботи на підземних роботах. За таких обставин відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно частину 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки немає необхідного пільгового стажу роботи на підземних роботах (арк. справи 10-11).

Отримавши рішення відповідача від 23 грудня 2019 року, позивач 24 січня 2020 року звернувся із заявою до відповідача, в якій просив роз`яснити про не зарахування періодів роботи по Списку №1 (арк. справи 13-14).

Листом від 10 лютого 2020 року з вихідним № 33/П-19-01-03 відповідач повідомив позивача про не зараховані до пільгового стажу періоди, а саме: з 01.02.2000 по 22.02.2000, оскільки в Індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні дані про спеціальний стаж роботи за вказаний період; з 22.06.2002 по 10.09.2002 у Ремонтно-будівельному кооперативі «Донецьк - 2», оскільки серед наданих документів відсутня довідка, яка підтверджує особливий характер роботи. В Індивідуальних відомостях про застраховану особу дані про спеціальний стаж за вказаний період відсутні; з 05.12.2008 по 07.06.2009 в якості учня прохідника, прохідника у ТОВ «Донбасвуглерозробка» не зараховані до пільгового стажу роботи, оскільки відсутня довідка, яка підтверджувала безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня на підземних роботах. 21.12.2019 р. направлено запит за місцем реєстрації страхувальника щодо надання довідки, яка підтверджує пільговий характер роботи. Станом на 10.02.2020 відповідь управлінням не отримана (арк. справи 15-16).

Не погодившись з рішенням відповідача позивач звернувся із даним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-ІV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Закон України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Також Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України № 1788-XII, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 вищевказаного Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Це передбачено Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", а саме п. 20, згідно якого лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Підпунктом 1.1 пункту 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (далі за текстом - Порядок ведення трудових книжок), затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 за N 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110 встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно пункту 2.2 Порядку ведення трудових книжок, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Порядку ведення трудових книжок визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою.

Трудова книжка позивача оформлена належним чином (мають номера наказів, дати їх винесення, підписи та посади осіб, які вносили вказані записи, печатки підприємств).

Тобто, вказані записи у повному обсязі підтверджують факт роботи позивача у підземних умовах.

Таким чином, суд приходить до висновку, що уточнюючі довідки для підтвердження пільгового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Окрім того, пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду праці позивача в зв`язку з невідповідністю уточнюючої довідки є безпідставними, оскільки наявний трудовий стаж позивача повний робочий день під землею, на посадах, які відносяться до Списку № 1 - підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 квітня 2018 року у справі № 164/1993/14-а, від 19 червня 2018 року у справі № 592/5846/17, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17.

Окрім того, суд зазначає наступне.

Відповідно статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 4.2. передбачено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

З аналізу викладених вище положень, суд зазначає, що органи, які призначають пенсію мають право перевіряти надані заявником документи, а саме вимагаючи відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряючи обґрунтованість їх видачі.

Такі повноваження Пенсійного фонду повинні бути використані з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких вони спрямовані.

Проте, відповідач не повною мірою скористався правом, яке дає йому діюче законодавство і прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії за віком по формальним підставам.

Стосовно не зарахування до страхового та пільгового стажу періодів, в яких позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати, простої, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 84 КЗпП України у випадках, передбачених статтею 25 Закону України «Про відпустки», працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати. За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Як слідує зі статті 4 Закону України «Про відпустки», відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.

Відповідно до статей 25 та 26 Закону України «Про відпустки» відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 8 лютого 2016 року № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Згідно з пунктом 2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 року N 383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Вимогами пункту 7 № 383 Порядку передбачено, що у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні.

Відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Відтак, час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Отже, належним та допустимим доказом, а саме трудовою книжкою підтверджується, що позивач має право на включення до пільгового стажу періоду роботи з 01.02.2000 року по 22.02.2000 року на підприємстві АТ "Техпром", з 22.06.2002 року по 10.09.2002 року у Ремонтно-будівельному кооперативі "Донецьк-2", з 05.12.2008 р по 07.06.2009 року на підприємстві ТОВ "Донбасвуглегрозробка", з 01.07.2014 року по 07.07.2014 року, з 01.08.2014 року по 03.08.2014 року на підприємстві ПАТ " Шахтоуправління "Покровське".

За вказаних обставин, суд дійшов до висновку, що спірне рішення від 23 грудня 2019 року за № 4515 про відмову у призначенні пенсії позивачу було прийнято не обґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення від 23 грудня 2019 року про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача № 4515 від 05 грудня 2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи з 01.02.2000 року по 22.02.2000 року на підприємстві АТ "Техпром", з 22.06.2002 року по 10.09.2002 року у Ремонтно-будівельному кооперативі "Донецьк-2", з 05.12.2008 р по 07.06.2009 року на підприємстві ТОВ "Донбасвуглегрозробка", з 01.07.2014 року по 07.07.2014 року, з 01.08.2014 року по 03.08.2014 року на підприємстві ПАТ " Шахтоуправління "Покровське", підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією про сплату від 03 березня 2020 року (арк. справи 5).

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача.

Керуючись 2, 3, 5- 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85500, Донецька обл., Великоновосілківський район, селище міського типу Велика Новосілка, ВУЛИЦЯ ЦЕНТРАЛЬНА, будинок 103, ) про скасування рішення № 4515 про відмову в призначенні пенсії Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23 грудня 2019 року та зобов`язання повторно розглянути заяву № 4515 про призначення пенсії від 05 грудня 2019 року відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 01.02.2000 року по 22.02.2000 року на підприємстві АТ "Техпром", з 22.06.2002 року по 10.09.2002 року у Ремонтно-будівельному кооперативі "Донецьк-2", з 05.12.2008 р по 07.06.2009 року на підприємстві ТОВ "Донбасвуглегрозробка", з 01.07.2014 року по 07.07.2014 року, з 01.08.2014 року по 03.08.2014 року на підприємстві ПАТ " Шахтоуправління "Покровське", - задовольнити повністю.

Скасувати рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 4515 від 23 грудня 2019 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85500, Донецька обл., Великоновосілківський район, селище міського типу Велика Новосілка, ВУЛИЦЯ ЦЕНТРАЛЬНА, будинок 103, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 за № 4515 від 05 грудня 2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням встановлених судом обставин, та зарахувати до пільгового стажу період роботи з 01.02.2000 року по 22.02.2000 року на підприємстві АТ "Техпром", з 22.06.2002 року по 10.09.2002 року у Ремонтно-будівельному кооперативі "Донецьк-2", з 05.12.2008 р по 07.06.2009 року на підприємстві ТОВ "Донбасвуглегрозробка", з 01.07.2014 року по 07.07.2014 року, з 01.08.2014 року по 03.08.2014 року на підприємстві ПАТ " Шахтоуправління «Покровське».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85500, Донецька обл., Великоновосілківський район, селище міського типу Велика Новосілка, ВУЛИЦЯ ЦЕНТРАЛЬНА, будинок 103, ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний 24 квітня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень внесених до КАС України згідно із Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)", строки визначені статтею 295 КАС України, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко