Справа № 192/171/20
Суддя: Стрельников О. О.
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/171/20
Провадження № 2-а/192/68/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" квітня 2020 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Стрельникова О.О.

за участю секретаря судового засідання - Корота Л.С.,

розглянувши в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження), адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до дільничного офіцера поліції Солонянського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП у Дніпропетровській області майора поліції Павленка Олександра Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ДП18 № 290256 від 28 січня 2020 року дільничного офіцера поліції Солонянського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП у Дніпропетровській області майора поліції Павленка Олександра Володимировича про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

На обґрунтування своїх вимог зазначив, що близько 10 год. 00 хв. 28 січня 2020 року він на прохання своєї знайомої ОСОБА_2 привіз її у Солонянську ЦРЛ, яка є інвалідом третьої групи, крім того, має тільки 20 відсотків зору і позивач повинен був допомогти їй дійти до лікарні та кабінету лікаря. На стоянці біля лікарні було вільне тільки одне місце для автомобіля, яким повинен керувати інвалід або для автомобіля, водій якого перевозить осіб з інвалідністю, де позивач і поставив свій автомобіль, оскільки був впевнений, що ОСОБА_2 має при собі посвідчення. Після того як вони повернулись з лікарні до автомобіля то на них чекав дільничний офіцер поліції Солонянського ВП Павленко О.В., який попросив надати посвідчення водія, документи на автомобіль та пенсійне посвідчення. Позивач надав посвідчення водія, документи на автомобіль та пояснив, що він не інвалід, а в лікарню привіз інваліда третьої групи ОСОБА_2 , яка підтвердила даний факт, але посвідчення інваліда з собою в неї не було на, що вона запропонувала дільничному офіцеру надати довідку пенсійного фонду про свою інвалідність та довідку від лікаря-ендокринолога на підтвердження даного факту, дільничний офіцер спочатку погодився, а потім відповів, що йому дані документи не потрібні, в зв`язку з чим і була складена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП. Вважає, що дана постанова є незаконною, оскільки він не вважає, ніякого правопорушення не було і тому просив скасувати постанові, а провадження по справі закрити.

Враховуючи, що дана справа є незначної складності, суддею при відкритті провадження у справі, у відповідність до ч. 2 ст. 12, ч. 2 ст. 257, ч. 5 ст. 262 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою судді 10 лютого 2020 року одночасно з відкриттям провадження у справі, з Солонянського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП у Дніпропетровській області було витребувано матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП в строк до 15 квітня 2020 року, але ухвала суду в цій частині не виконана та матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності на адресу суду направлені не були.

Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Статтею 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ДП18 № 290256 від 28 січня 2018 року дільничного офіцера поліції Солонянського ВП майора поліції Павленка Олександра Володимировича на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП за обставин, що 28 січня 2020 року о 12 год. 40 хв. по вул. Усенко в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ИЖ 271501, номерний знак НОМЕР_1 , який здійснив зупинку на місці для стояки осіб з інвалідністю, чим порушив ПДР і скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП (а.с. 6).

Як вбачається з позову позивача, він вказує на безпідставність накладення на нього адміністративного стягнення та постанову складену відповідачем незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає матеріалам справи.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів на підтвердження обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП (зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю) відповідачем суду не надано.

Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суддею під час відкриття провадження по справі було витребувано матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за фактом скоєння ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП (а.с. 16, 17).

Але ухвала суду в цій частині не була виконана і матеріали справи на адресу суду направлені не були.

Надані начальникома Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, копії документів суд не приймає, оскільки зазначені документи оформлені в порушення ст. 94 КАС України, крім того, з даних доказів не вбачається, які саме обставини підтверджують вказані документи (а.с. 21-23).

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про протиправність постанови відповідача, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню і постанова відповідача підлягає скасуванню, а з врахуванням положень ст. 286 КАС України провадження по справі закриттю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, враховуючи положення ст. 139 КАС України, а також те, що позивачем не зазначено про будь-які судові витрати, вважає, що будь-які судові витрати відшкодування не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 6, 77, 246, 262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до дільничного офіцера поліції Солонянського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП у Дніпропетровській області майора поліції Павленка Олександра Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ДП18 № 290256 від 28 січня 2020 року Дільничного офіцера поліції Солонянського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП у Дніпропетровській області майора поліції Павленка Олександра Володимировича винесену відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП - скасувати, провадження по справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.