Справа № 360/1235/20
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні доказів

23 квітня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1235/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Чернявської Т.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі № 360/1235/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про скасування висновку службового розслідування від 29 вересня 2015 року № 25, визнання протиправним та скасування наказу від 30 вересня 2015 року № 186-о в частині звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач), в якій позивач просить:

- скасувати висновок службового розслідування за фактом неприбуття до нового місця служби співробітників податкової міліції Головного управління Міндоходів у Луганській області від 29 вересня 2015 року № 25;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міндоходів у Луганській області від 30 вересня 2015 року № 186-о в частині звільнення ОСОБА_1 з займаної посади та податкової міліції в запас (з постановкою на військовий облік) за підпунктом "є" пункту 64 (за порушення дисципліни);

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу протидії несплаті податків суб`єктами ЗЕД оперативного управління Головного управління ДФС у Луганській області з 30 вересня 2015 року;

- стягнути з Головного управління ДФС у Луганській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 вересня 2015 року по день ухвалення судового рішення з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

До позовної заяви ОСОБА_1 додано заяву про забезпечення доказів шляхом призначення у справі за позовом ОСОБА_1 комплексної судово-технічної та почеркознавчої експертизи документів, поставивши на вирішення експертів такі питання:

- чи виготовлений рукописний текст у той час, яким датована розписка від 30 вересня 2015 року?

- у який період часу був виконаний рукописний текст розписки від 30 вересня 2015 року?

- ідентифікаційні, спрямовані на встановлення конкретного виконавця досліджуваного рукопису або факту виконання двох і більше рукописів чи різних їх фрагментів однією особою у розписці від 30 вересня 2015 року;

- діагностичні, спрямовані на встановлення умов, стану виконавця, обстановки виконання досліджуваного рукопису у розписці від 30 вересня 2015 року;

- класифікаційні, спрямовані на встановлення належності виконавця рукопису до певної групи осіб за статтю, віком, іншими соціально-демографічними характеристиками;

- встановлення конкретного виконавця рукописного тексту, підпису у розписці від 30 вересня 2015 року.

Ухвалою від 30 березня 2020 року заву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі № 360/1235/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про скасування висновку службового розслідування від 29 вересня 2015 року № 25, визнання протиправним та скасування наказу від 30 вересня 2015 року № 186-о в частині звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без руху. Запропонувано ОСОБА_1 протягом 5-ти (п`яти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки заяви про забезпечення доказів шляхом надання суду заяви про забезпечення доказів з обґрунтуванням необхідності забезпечення доказів та оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 630,60 грн.

21 квітня 2020 року через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) за вхідним реєстраційним № 15573/2020 надійшла заява про забезпечення доказів від 13 квітня 2020 року та оригінал квитанції від 13 квітня 2020 року № 0.0..1 про сплату судового збору в сумі 630,61 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення доказів позивач зазначає, що відповідно до отриманого на ім`я його адвоката листа-відповіді від Головного управління ДФС у Луганській області від 05 лютого 2020 року № М-35/14/12-32-00 встановлено, що позивача звільнено з 30 вересня 2019 року з займаної посади старшого оперуповноваженого відділу протидії несплаті податків суб`єктами ЗЕД оперативного управління Алчевської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області та податкової міліції в запас (з постановкою на військовий облік) за підпунктом «є» пункту 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114.

З отриманих на зазначений вище запит адвоката копій документів позивачем встановлено таке: копія розписки, датована 30 вересня 2015 року, нібито написана від імені позивача власноручно та за його підписом. Крім того, у розписці також зазначено, що позивач ознайомлений з наказом про звільнення та умовами звільнення. Також зазначено, що позивач не має претензій щодо його звільнення до працівників по роботі з персоналом. Відповідно до цієї розписки позивач нібито отримав 30 вересня 2015 року свою трудову книжку серії НОМЕР_1 та військовий квиток серії НОМЕР_2 , що також не відповідає дійсності.

Позивач заявляє, що ніколи не складав, а тим паче не підписував зазначену вище розписку, датовану 30 вересня 2015 року. На момент складання даної розписки позивач знаходився у лікарні.

За попереднім, не професійним аналізом розписки, датованої 30 вересня 2015 року, встановлено, що вона була виконана однією особою, а потім підписана іншою особою. Також позивачу невідомо, де приховані службовими особами Головного управління ДФС у Луганській області його трудова книжка серії НОМЕР_1 та військовий квиток серії НОМЕР_2 . У цьому підробленому документі зазначено, що документи були отримані позивачем та претензій він не має, однак це не є правдою, а є доказами скоєння злочину, яким позивачу завдано істотної шкоди.

Зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян говорить про скоєння службовими особами Головного управління ДФС у Луганській області кримінального правопорушення з ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 364 Кримінального кодексу України.

Дані факти використання завідомо підробленого документа свідчать про скоєння службовими особами Головного управління ДФС у Луганській області кримінального правопорушення з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України.

По даному факту 06 березня 2020 року позивачем направлена відповідна заява до правоохоронних органів.

Відповідно до статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України суд (далі - КАС України) за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Позивач зазначив, що з 2013 року до 24 лютого 2020 року він був впевнений, що його трудова книжка серії НОМЕР_1 та військовий квиток серії НОМЕР_2 знаходяться у відділі персоналу Головного управління ДФС у Луганській області. Ніякої інформації стосовно звільнення та надсилання трудової книжки та інших документів, пов`язаних зі звільненням, у позивача не було. Тобто, розписка від 30 вересня 2015 року, яка була написана нібито від імені позивача іншою особою, є доказом інформації, що слугує підтвердженням певних обставин. У позивача є припущення щодо знищення посадовими особами відповідача даної розписки або приховування з метою уникнення правових наслідків щодо її незаконного виготовлення та використання.

Порядок та строки звільнення позивача залежать саме від цього документу, тому що жодного підпису позивача про ознайомлення з наказами про звільнення, про призначення службового розслідування та інших документів, а також отримання позивачем трудової книжки та військового квитка, у матеріалах особистої справи немає, що підтверджує звільнення позивача у його відсутність та без його відома.

Для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи за твердженням позивача необхідно негайне проведення експертизи цього документа задля встановлення факту використання завідомо підробленого документа. Оригінал вищевказаної розписки знаходиться у відповідача.

Головне управління ДФС у Луганській області проти заяви про забезпечення доказів заперечувало, про що 23 квітня 2020 року через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) за вхідним реєстраційним № 16016/2020 подало відзив на заяву про забезпечення доказів від 22 квітня 2020 року № 822/9/12-97-07-00 (арк. спр. 84-85).

З посиланням на положення статей 114, 115 КАС України відповідач зазначив, що позивачем у заяві не наведено обставин та фактів, підтверджених належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому. Більш того, листом відповідача від 21 лютого 2020 року № Адв-13/12-32-00 адвокату ОСОБА_2 , яка надавала правову допомогу ОСОБА_1 , надіслано, крім іншого, копію розписки ОСОБА_1 від 30 вересня 2015 року про отримання ним трудової книжки. Викладене є свідченням того, що такий документ є збереженим та перебуває в наявності у відповідача. По суті дана заява позивача є клопотанням про призначення експертизи у справі. При цьому, призначення експертизи та забезпечення доказів шляхом призначення експертизи є різними процесуальними діями з різними передумовами.

Також відповідач зазначив, що кошторисом Головного управління ДФС у Луганській області на 2020 рік, затвердженим в.о. голови Державної фіскальної служби України 09 січня 2020 року, не передбачено будь-яких інших видатків, крім оплати праці і нарахування заробітної плати, зокрема видатків на оплату послуг з проведення експертиз.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити заявнику у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Заявник у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином (арк. спр. 79, 81). В заяві про забезпечення доказів заявник просить розглянути заяву без участі сторін (арк. спр. 71-73).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином (арк. спр. 80, 82, 83).

Відповідно до частин першої, другої статті 117 КАС України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви (частина третя статті 117 КАС України).

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути заяву у письмовому провадженні на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення доказів, судом встановлено таке.

Відповідно до частини першої статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Згідно з частиною другою статті 114 КАС України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Статтею 115 КАС України регламентовано, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Аналізуючи наведені положення КАС України у зіставленні з вимогами позивача, суд вважає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом призначення експертизи призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18 та від 11 березня 2020 року № 9901/608/19.

Подана ОСОБА_1 заява про забезпечення доказів не містить жодних посилань на ризики чи загрози того, що докази, про забезпечення яких порушує питання позивач, можуть бути втрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим. Тобто зазначена заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним статтею 114 КАС України.

З огляду на те, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 не встановлено такої умови для забезпечення доказів, як ризик втрати відповідних документів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення доказів шляхом призначення у справі за позовом ОСОБА_1 комплексної судово-технічної та почеркознавчої експертизи документів.

Керуючись статтями 114, 115, 117, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення доказів у справі № 360/1235/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про скасування висновку службового розслідування від 29 вересня 2015 року № 25, визнання протиправним та скасування наказу від 30 вересня 2015 року № 186-о в частині звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська