Справа № 362/864/20
Суддя: Марчук О. Л.
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 362/864/20
Провадження № 2-а/362/60/20
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

"17" квітня 2020 р.

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарі - Лущик Т.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Бондарчука Валентина Миколайовича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що прийнята відповідачем постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП є неправомірною, оскільки вона винесена безпідставно без належного розгляду справи.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач безпідставно зупинив його та порушив його права при розгляді справи.

Позивач в судовому засіданні підтримав свої вимоги та просив задовольнити позов з викладених у ньому підстав; пояснив, що він вважав необґрунтованою причину його зупинки, а тому і відмовився надавати поліцейському на його вимогу посвідчення водія, після чого поліцейський пішов до службового автомобіля для складання відповідної постанови.

Відповідач в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Вислухавши вступне слово позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 359772 від 30.12.2019 року, поліцейського сектору реагування патрульної поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Бондарчука В.М., 30 грудня 2019 року о 14 годині 15 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Peugeot Partner», номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Білоцерківській в селі Пологи Васильківського району Київської області, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії «В», чим порушив вимоги пункту 2.1. (а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 11).

Відповідно до вимог пункту 2.1. (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Норма частини першої статті 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зокрема, з наданих позивачем під час розгляду справи в судовому засіданні особистих пояснень судом достовірно встановлено, що на вимогу поліцейського позивач не надав тому посвідчення водія, оскільки вважав причини зупинки безпідставними.

При цьому, в порушення вимог пункту 2.4. (а) Правил дорожнього руху, позивач на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. правил.

У зв`язку з цим, суд не погоджується із викладеними у позові доводами про те, що позивач не порушував наведених вимог ПДР України та відхиляє їх.

Також, за фактичними обставинами справи, суд вважає, що відповідач правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки позивач не надав відповідачу посвідчення водія, що і підтвердив сам позивач.

З огляду на встановлені судом обставини, суд не вважає зазначені у позові доводи такими, що є підставою для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення», розглядаючи відповідно до ст. 293 КпАП скаргу або протест на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.

Норма частини другої статті 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Дослідивши та проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови інспектора, суд приходить до висновку, що вона відповідає вимогам статті 283 КУпАП.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Наведені у заяві доводи позивача не спростовують даних оскаржуваної ним постанови.

При цьому, зміст оскаржуваної постанови не суперечить вимогам статті 283 КУпАП, а вид і розмір накладеного на правопорушника стягнення повністю відповідає санкції, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, у суду відсутні дані про те, що відповідач заперечує проти адміністративного позову, а тому у нього і відсутній обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Враховуючи встановлені судом обставини та зміст правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає, що відповідач діяв у межах чинного законодавства та правомірно на достатніх підставах виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і необґрунтованим, у зв`язку з чим, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122 ч. 2, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 7 - 12, 69 - 72, 76, 79, 86, 128, 158 - 163 КАС України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Бондарчука Валентина Миколайовича про скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Дата складення повного рішення суду - 22 квітня 2020 року.