Справа № 335/2315/20
Суддя: Крамаренко І. А.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/2315/20 2-а/335/112/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., при секретарі Тимченко А.В., розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора з ОД ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Григоренко Олексія Вікторовича про скасування рішення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в особі адвоката Ткач Д.М. звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого інспектора з ОД ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Григоренко Олексія Вікторовича про скасування рішення у справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив наступне.

06.03.2020 старшим інспектором ОД ВБДР УПП в Запорізької області старшим лейтенантом поліції Григоренко О.В. відносно позивача було складено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП. Вказаною постановою серії ДП18 №439176 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого вищевказаною статтею, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 020,00 грн.

Проте, позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП є необґрунтованим, недоведеним, в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки обов`язок з дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху на підставі договору № 601Д-19 від 18.03.2019 було покладено на посадових осіб Генпідрядника - Дочірнє підприємство «Запорізький облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», оскільки Служба автомобільних доріг в Запорізькій області є розпорядником коштів і не має будь-яких технічних засобів для утримання автомобільних доріг.

У зв`язку з чим, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 06.03.2020 серії ДП18 №439176 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 КУпАП, провадження по справі закрити.

У судове засідання представник позивача адвокат Ткач Д.М. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на вимогах викладених у позові наполягає, просить позов задовольнити.

В судові засідання відповідач - інспектор ОД ВБДР УПП в Запорізькій області старший лейтенант поліції Григоренко О.В. не з`явився, причини неявки суду не повідомив, завчасно повідомлявся про час, місце та день розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах повідомлення про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим підстав для відкладення розгляду справи не вбачається, й суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів.

Крім того, як передбачено ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Таким чином, з урахуванням заяви представника позивача та належним чином повідомленого відповідача, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін та на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України без проведення фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 288 КпАП України, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Судом встановлено, що 06 березня 2020 року інспектором ВБДР УПП в Запорізької області старшим лейтенантом поліції Григоренко О.В. відносно позивача ОСОБА_1 винесено постанову серії ДП18 № 439176, відповідно до якої останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 020,00 грн.

З постанови про адміністративне правопорушення, вбачається, що позивачеві, як посадовій особі Служби автомобільних доріг в Запорізькій області, інкримінують допущення ямковості на автомобільній дорозі Т0804 на в`їзді в с. В.Знам`янка на протязі двох кілометрів, більше 4 см, чим порушив п.п.3.1.1 - 3.1.2 ДСТУ 3587-97.

Позивачем ОСОБА_1 зазначено, що він не згоден з наявністю вказаного порушення, так як він не є посадовою особою, на яку покладено відповідальність за експлуатацію автомобільних доріг в Запорізькій області.

Частина 1 ст. 140 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Як вбачається із долученого до матеріалів позову договору № 601Д-19 від 18.03.2019 про закупівлю послуг 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення загального користування у Запорізькій області та штучних споруд на них) обов`язок щодо надання послуг покладено на Генпідрядника, а саме Дочірнє підприємство «Запорізький облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України».

Пунктом 11.1. договору передбачено, що цей договір набирає чинності з 18.03.2019 та діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків.

Пунктом 1.4. договору визначено, що Генпідрядник приймає від Замовника право на експлуатаційне утримання автомобільних доріг державного значення загального користування у Запорізькій області, технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу, інженерних споруд та придорожніх насаджень на них, що знаходяться на балансі Замовника, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до п. 1.5. договору на період дії та протягом гарантійного періоду, Генпідрядник відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та норм Глави 82 ЦК України, в повній мірі відповідає за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) і нематеріальної шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів іншим учасникам дорожнього руху якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причин незадовільного експлуатаційного утримання, допущеного з вини Генпідрядника, а також забезпечує повне майнове відшкодування Замовнику у разі заподіяння збитків користувачами доріг, та/або в процесі використання смуги відведення юридичними чи фізичними особами на мережі автомобільних доріг, якщо такі збитки завдані з вини Генпідрядника.

Перелік мережі автомобільних доріг державного значення загального користування у Запорізькій області, в тому числі і автомобільна дорога Т0804 наведений у Додатку 1 до договору.

З огляду на викладене, обов`язок з дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху на підставі договору № 601Д-19 від 18.03.2019 було покладено на посадових осіб Генпідрядника - Дочірнє підприємство «Запорізький облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», оскільки Служба автомобільних доріг в Запорізькій області є розпорядником коштів і не має будь-яких технічних засобів для утримання автомобільних доріг.

Судом встановлено, що при складані постанови свідки правопорушення не запрошувалися, інших доказів, які підтверджують правомірність накладення адміністративного стягнення відповідачем не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП, зокрема, в постанові потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог статті 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному Законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інша обставина, яка має значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експертизи, речових доказів, показниках технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото та відеозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 77 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачу по справі надавалась можливість заперечувати, спростовувати доводи позивача, надавати докази своєї незгоди, але він за власним бажанням не скористався своїм процесуальним правом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Оглянувши письмові матеріали, суд вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення від 06 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 такою, що постановлена з порушенням КпАП України, оскільки обставини викладені в постанові про адміністративне правопорушення про порушення Правил дорожнього руху України, ЗУ «Про дорожній рух» не підтверджуються жодними іншими доказами, зокрема документами, фото, відео або поясненнями свідків правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначається у пункту п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України», доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Зважаючи на той факт що, відповідач не надав доказів правомірності свого рішення, що є його обов`язком відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, будь-який сумнів тлумачиться на користь особи, що притягається до відповідальності, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем передчасно та без повного та всебічного з`ясування усіх обставини справи, вина позивача не підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Так, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем надано не було, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 77, 241-246 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до старшого інспектора з ОД ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Григоренко Олексія Вікторовича (м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96) про скасування рішення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити в повному обсязі.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 439176 від 06 березня 2020 року, складену старшим інспектором з ОД ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Григоренко Олексієм Вікторовичем за ч.1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 1 020,00 грн. скасувати, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду складено та підписано 14 квітня 2020 року.

Суддя: І.А. Крамаренко