Справа № 140/435/20
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року ЛуцькСправа № 140/435/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А. Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Супернова», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради, до головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Орлова Володимира Вікторовича, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення та припису,

ВСТАНОВИВ:

Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Супернова» звернувся в суд із позовом до головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Орлова Володимира Вікторовича, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення від 11 січня 2020 року №3 про зупинення дії містобудівних умов та обмежень від 25 квітня 2019 року №27-МУ для проектування об'єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку (позиція №7 по детальному плану) на вул. Цегельна, 28 в м. Луцьку», виданих ОК «ЖБК Супернова» та припису від 11 січня 2020 року №2 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем-1 11 січня 2020 року була проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил Управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради (Об'єкт нагляду) при видачі містобудівних умов та обмежень на проектування об'єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку (позиція №7 по детальному плану) на вул. Цегельна, 28 в м. Луцьку». На підставі акту перевірки 11 січня 2020 року були винесені припис №2 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та рішення від 11 січня 2020 року №3 про зупинення дії містобудівних умов та обмежень від 25 квітня 2019 року №27-МУ для проектування об'єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку (позиція №7 по детальному плану) на вул. Цегельна, 28 в м. Луцьку». Позивач вважає, що оскаржувані рішення та припис прийняті з порушенням норм законодавства у сфері містобудівної діяльності. Зокрема, зазначає, що підстав для зупинення дії містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва від 25 квітня 2019 року №27-МУ «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку (позиція №7 по детальному плану) на вул. Цегельна, 28 в м. Луцьку» (далі - містобудівні умови та обмеження) не було, оскільки порушення вказані відповідачами в акті перевірки відсутні, а вказані містобудівні умови та обмеження видані на підставі Генерального плану міста Луцька, затвердженого рішенням міської ради від 24 червня 2009 року №42/1, Дозволу на розробку детального плану території в межах вулиці Львівської, Цегельної та Супутника у місті Луцьку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 04 лютого 2015 року №45-1.

Зокрема, вважає, що підстав для зупинення дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 25 квітня 2019 року №27-МУ (далі - містобудівні умови та обмеження) не було, оскільки розміщення на земельній ділянці, на забудову якої видано зупинені містобудівні умови та обмеження, багатоквартирного житлового будинку по вул. Цегельна, 28 в м. Луцьку відповідає вимогам містобудівної документації та не суперечить Генеральному плану міста Луцька, цільовому призначенню цієї земельної ділянки та вимогам земельного законодавства. Будівництво багатоквартирного житлового будинку не суперечить чинному законодавству та передбачене містобудівним розрахунком.

Також, зазначає, що містобудівні умови та обмеження мають на меті закріплення вимог щодо конкретного об'єкта будівництва (мають констатуючий характер), фактично вони вичерпують свою дію одночасно з їх прийняттям.

З наведених вище підстав позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та на підставі частини п'ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

У відзиві на позов від 13 березня 2020 року відповідачі його вимог не визнали, мотивуючи тим, що враховуючи зафіксовані актом перевірки ряд порушень вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, стандартів і правил, рішенням головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Волинській області Орлова В.В. від 11 січня 2020 року №3 зупинено дію містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва від 25 квітня 2019 року №27-МУ «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку (позиція №7 по детальному плану) на вул. Цегельна, 28 в м. Луцьку» та видано припис від 11 січня 2020 року №2 з вимогою усунути виявлені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності до 20 липня 2020 року. Вважають, що оскаржувані рішення та припис посадової особи Управління ДАБІ у Волинській області є похідними від факту виявлених порушень, винесені в межах повноважень та з дотриманням вимог Конституції України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року №698.

Крім, того відповідачі вважають, що позивач у своєму позові, не вказав яким чином оскаржуваний припис від 11 січня 2020 року №2 порушує його права чи інтереси, що в свою чергу позбавляє права звертатись за їх захистом до суду, відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки припис видавався не позивачу, а третій особі. З наведених підстав просили відмовити в задоволенні позову.

У поданій до суду відповіді на відзив від 23 березня 2020 року №15 позивач підтвердив власну правову позицію, не погодившись із доводами протилежної сторони.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради пояснень щодо позову або відзиву суду не надала.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 03 січня 2020 року на підставі наказу ДАБІ України від 16 грудня 2019 року №1403, довідки про результати документальної перевірки від 11 грудня 2019 року, головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Волинській області Орловим В.В., у присутності начальника Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради Туза В.В., проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил Управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради (Об'єкт нагляду) при видачі містобудівних умов та обмежень на проектування об'єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку (позиція №7 по детальному плану) на вул. Цегельна, 28 в м. Луцьку», затверджених наказом Об'єкта нагляду від 25 квітня 2019 року №27-МУ, замовник - обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Супернова»».

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, в якому зафіксовано наступні порушення:

- в пункті 3 розділу «Загальні дані» МУО №27-МУ не вказане функціональне призначення земельної ділянки. Порушено пункт 3 частини 5 статі 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункт 3 частини «Загальні дані» Додатку до Порядку ведення реєстру містобудівних умов та обмежень, затвердженого наказом Мінрегіону від 31 травня 2017 року №135 «Про затвердження Порядку ведення реєстру містобудівних умов та обмежень». Порушено пункт 3 частини 4 статті 29 Закону України (невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні), ч.2 ст,53акону України, ч.1 cm. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (детальний плану межах населеного пункту уточнює положення генерального плану, а не заперечує);

- в пункті 2 розділу «Містобудівні умови та обмеження» МУО №27-МУ Об'єктом нагляду вказаний максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки - 35% з посиланням на розділ 6 табл. 6.2 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», дія якого 27 серпня 2018 року Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/13433/18 зупинено дію наказу про затвердження вказаного вище нормативного документа. Порушено пункт 2 розділу «Містобудівні умови та обмеження» Додатку до Порядку ведення реєстру містобудівних умов та обмежень, затвердженого наказом Мінрегіону від 31 травня 2017 року №135 «Про затвердження Порядку ведення реєстру містобудівних умов та обмежень», пункт 8 частини 1 статті 1 та пункт 5 частини 5 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

- в пункті 3 розділу «Містобудівні умови та обмеження» МУО №27-МУ Об'єктом нагляду вказана максимально допустима щільність населення в межах житлової забудови - 450 осіб/га з посиланням на розділ 6, п.п.6.1-6.1.26 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», дія якого 27 серпня 2018 року Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/13433/18 зупинено дію наказу про затвердження вказаного вище нормативного документа. Порушено пункт 3 розділу «Містобудівні умови та обмеження» Додатку до Порядку № 135, пункт 8 частини 1 статті 1 та пункт 6 частини 5 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

- в пункті 4 розділу «Містобудівні умови та обмеження» відсутні цифрові показники мінімально допустимих відстаней від об'єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд, - до межі червоної лінії - зроблено посилання на вимоги ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» з урахуванням санітарних норм та правил, детальний план території в межах вулиць Львівської, Цегельної та Супутника у м. Луцьку (коригування), затвердженого рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 01 червня 2016 року №314-1; до межі регулювання забудови існуючих будинків і споруд-посилання на відповідність до детального плану території в межах вулиць Львівської, Цегельної та Супутника у м. Луцьку (коригування), затвердженого рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 01 червня 2016 року №314-1 та ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» з урахуванням санітарних норм та правил; мінімально допустимі відстані від об'єкта до існуючих будинків і споруд-на вимоги ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» (табл.15.2), ДБН В.1.1.7.2016 «Пожежна безпека об'єктів будівництва (табл.1) із зазначенням ступеню вогнестійкості оточуючих будинків і споруд та з урахуванням санітарних норм та правил. Порушено пункт 4 частини «Містобудівні умови та обмеження» Додатку до Порядку №135, пункт 7 частини 5 статті 29 Закону України;

- в пункті 5 (планувальні обмеження (охоронні зони пам'яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об'єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони) розділу «Містобудівні умови та обмеження» Об'єктом нагляду не зазначено наявність чи відсутність планувальних обмежень, передбачених цим пунктом. Порушено пункт 5 частини «Містобудівні умови та обмеження» Додатку до Порядку №135 пункт частини 1 статті 1 та пункт 8 частини 5 статті 29 Закону України;

- в пункті 6 даного розділу МУО №2 Об'єктом нагляду не зазначено наявність чи відсутність охоронних зон об'єктів транспорту, зв'язку, інженерних комунікацій. Відповідно відсутні цифрові показники відстаней від об'єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж. Порушено пункту 6 частини «Містобудівні умови та обмеження» Додатку до Порядку № 135, пункт 8 частини 1 статті 1 та пункт 9 частини 5 статті 29 Закону України.

На підставі зафіксованих актом перевірки порушень вимог містобудівного законодавства будівельних норм, державних стандартів і правил головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Волинській області Орловим В.В. 11 січня 2020 року прийнято рішення за №3 про зупинення дії містобудівних умов та обмежень на проектування об'єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку (позиція №7 по детальному плану) на вул. Цегельна, 28 в м. Луцьку» та видано начальнику Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради припис від 11 січня 2020 року №2 з вимогою усунути виявлені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності до 20 липня 2020 року.

Позивач вважаючи, що оскаржувані рішення і припис порушують його права як суб'єкта містобудівної діяльності - замовника проекту об'єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку (позиція №7 по детальному плану) на вул. Цегельна, 28 в м. Луцьку» звернувся за їх захистом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI, (чинного а момент виникнення спірних правовідносин) який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до статті 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року №698 (далі - Порядок №698).

Відповідно до пункту 2 Порядку №698 нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.

Перевірки проводяться головним інспектором будівельного нагляду або кількома головними інспекторами будівельного нагляду.

Підпункт 1 пункту 4 Порядку №698 передбачає, що з метою здійснення нагляду головні інспектори будівельного нагляду перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об'єктами нагляду.

Згідно із пунктом 5 Порядку №698 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право:

1) видавати обов'язкові до виконання об'єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

2) притягати посадових осіб об'єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону;

3) письмово ініціювати притягнення посадових осіб об'єктів нагляду до дисциплінарної відповідальності;

4) вносити письмове подання про звільнення посадової особи об'єкта нагляду до органу, який здійснив її призначення;

5) вносити письмове подання про позбавлення посадової особи об'єкта нагляду права виконувати певні види робіт до органу, яким таке право надавалося;

6) скасовувати чи зупиняти дію прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» повноважень рішень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

Відповідно до пункту 23 Порядку №698 за результатами планової або позапланової перевірки головний інспектор будівельного нагляду, який проводив перевірку, складає акт перевірки за формою згідно з додатком 4.

Згідно із пунктом 32 Порядку №698 якщо рішення об'єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень.

Про скасування або зупинення дії рішення об'єкта нагляду головним інспектором будівельного нагляду приймається рішення за формою згідно з додатком 6, яке надсилається об'єкту нагляду протягом трьох робочих днів з дати його прийняття рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення.

Інформація про скасування або зупинення дії рішення об'єкта нагляду оприлюднюється на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

У разі зупинення дії рішення об'єкт нагляду вживає заходів щодо усунення порушень, зазначених у рішенні про зупинення, та про результати повідомляє головному інспектору будівельного нагляду, який прийняв таке рішення.

Наведені правові норми вказують, що за результатами виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду наділені правом видавати обов'язкові до виконання об'єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, скасовувати чи зупиняти дію прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» повноважень рішень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

Досліджуючи у межах спірних правовідносин питання обґрунтованості виявлених відповідачем порушень на наявність правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення, суд враховує таке.

ОК «ЖБК «Супернова»» є замовником об'єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку (позиція №7 по детальному плану) на вул. Цегельна, 28 в м. Луцьку».

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Частина п'ята статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає, що проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно із статтею 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.

Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

До містобудівних умов та обмежень можуть включатися вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень.

Склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Наявні у справі докази підтверджують, що Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради видало 25 квітня 2019 року за №27-МУ ОК «ЖБК «Супернова» містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку (позиція №7 по детальному плану) на вул. Цегельна, 28 в м. Луцьку».

Відповідно до частини третьої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;

4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об'єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).

Перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Частиною четвертою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Відповідно до частини п'ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження містять:

1) назву об'єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об'єкта;

2) інформацію про замовника;

3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні;

4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах;

5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки;

6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону);

7) мінімально допустимі відстані від об'єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд;

8) планувальні обмеження (охоронні зони пам'яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об'єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони);

9) охоронні зони об'єктів транспорту, зв'язку, інженерних комунікацій, відстані від об'єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

Перелік зазначених умов є вичерпним.

Надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу (частина шоста статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Суд, аналізуючи наведені норми закону та встановлені обставини справи вважає що, замовник ОК «ЖБК «Супернова», для отримання містобудівних умов та обмежень на об'єкт будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку (позиція №7 по детальному плану) на вул. Цегельна, 28 в м. Луцьку» подав заяву з відповідними документами передбаченими частиною третьої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та отримав містобудівні умови та обмеження, які відповідають вимогам містобудівного законодавства.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи відповідачі вважають, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 25 квітня 2020 року №27-МУ на «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку (позиція №7 по детальному плану) на вул. Цегельна, 28 в м. Луцьку», видані об'єктом нагляду при невідповідності намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Суд не погоджується з такою позицію відповідачів та з приводу встановлених під час перевірки порушень містобудівного законодавства вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже зазначалося судом загальні вимоги щодо змісту містобудівних умов та обмежень визначені частиною п'ятою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Частиною сьомою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що порядок ведення реєстру містобудівних умов та обмежень визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 31 травня 2017 року №135 затверджено «Порядок ведення реєстру містобудівних умов та обмежень» (далі - Порядок №135) та додатком до даного Порядку встановлена форма та зміст містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва.

Відповідно до додатку Порядку №135 ведення реєстру містобудівних умов та обмежень, містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва містять відповідні розділи: «Загальні дані» та «Містобудівні умови та обмеження».

З матеріалів справи слідує, що в містобудівних умовах та обмеженнях для проектування об'єкта будівництва від 25 квітня 2019 року №27-МУ в пункті 3 зазначено: «Відповідно до договору суперфіцию №01/04 від 01 квітня 2016 року цільове призначення: для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями. Кадастровий номер земельної ділянки :21:117:0024. Цільове та функціональне призначення земельної ділянки відповідає детальному плану території в межах вулиць Львівської, Цегельної та Супутника у місті Луцьку (коригування) затвердженому рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 01 червня 2016 року №314-1».

Відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 23 липня 2010 року №548 землі, які використовуються для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше) та для розміщення громадських будівель і споруд (офісних будівель, торгівельних будівель та ін.) та інших об'єктів загального користування, належать до категорії земель житлової та громадської забудови.

Відповідно до пункту 3 частини п'ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження містять: відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні.

Аналогічні вимоги містяться в пункті 3 розділу «Загальні дані» Додатку до Порядку №135.

Суд зазначає, що в пункті 3 розділу «Загальні дані» містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва від 25 квітня 2019 року №27-МУ зазначено: «Цільове та функціональне призначення земельної ділянки відповідає детальному плану території…», відтак вимоги пункту 3 частини п'ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не порушено.

Разом з тим, варто зазначити про відсутність нормативно-правового акту, який визначає порядок, форму та зміст заповнення того чи іншого розділу містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва.

Крім того, як передбачено пунктом 5 частини п'ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження містять: максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки.

У відповідності до вказаної вимоги в пункті 2 розділу «Містобудівні умови та обмеження» містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва від 25 квітня 2019 року №27-МУ вказано: «35 %».

Пунктом 6 частини п'ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження містять: максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону). На виконання даної норми Закону в пункті 3 розділу «Містобудівні умови та обмеження» містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва від 25 квітня 2019 року №27-МУ вказано: «450 осіб/га».

Щодо не зазначення в пункті 4 «Містобудівні умови та обмеження» цифрових показників мінімально допустимих відстаней від об'єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 7 частини п'ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження містять мінімально допустимі відстані від об'єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд. Як вбачається із пункту 4 «Містобудівні умови та обмеження», щодо зазначення відстаней зроблено посилання на вимоги ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» з урахуванням санітарних норм та правил та на детальний план території в межах вулиць Львівської, Цегельної та Супутника у м. Луцьку (коригування), затвердженого рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 01 червня 2016 року №314-1.

Щодо посилання в пунктах 2, 3, 4, 5 і 6 розділу «Містобудівні умови та обмеження» містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва від 25 квітня 2019 року №27-МУ на ДБН Б.2.2-12.2018 «Планування і забудова територій», суд зазначає наступне.

Суд також вказує на порушення відповідачем приписів статті 58 Конституції України щодо незворотності дії закону у часі.

Як вбачається з обставин справи, містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва затверджено наказом управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Луцької міської ради 25 квітня 2019 року.

Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23 квітня 2018 року № 100 «Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» визнаний протиправним та нечинним постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2019 року у справі №826/13433/18 за позовом приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, за участю третіх осіб - Державного підприємства «Укрархбудінформ» та ДП «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «ДНІПРОМІСТО» ім. Ю.М. Білоконя», про визнання протиправним та нечинним наказу.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З таких підстав, на думку суду, положення ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» на дату затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва (25 квітня 2019 року) були чинні.

Згідно із частиною першою статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об'єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об'єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Відповідно до Генерального плану міста Луцька, затвердженого рішенням міської ради від 24 червня 2009 року №42/1, вказана земельна ділянка віднесена до території перспективної громадської забудови.

Відповідно до Плану зонування території м. Луцька, затвердженого рішенням міської ради від 25 лютого 2015 року №71/13, земельна ділянка розміщена в зоні перспективної бізнес-центрів (ПГ-2).

Як передбачено Книгою 1 Пояснювальної записки Плану зонування території міста Луцька, зона розміщення перспективних бізнес-центрів (ПГ-2): розміщення підприємств всіх видів підприємницької діяльності без екологічних обмежень. Розміщення відбувається за наявності відповідних містобудівних обґрунтувань, або затвердженої містобудівної документації.

Як слідує з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 квітня 2019 року земельна ділянка по вул. Цегельна, 28 в місті Луцьку належить ПП «Будтрейд» на праві власності для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями. Вид використання земельної ділянки: В.02.03. ПП «Будтрейд» передало вказану земельну ділянку ОК «ЖБК «Супернова»» для нового будівництва 3-х багатоквартирних будинки на підставі договір суперфіцію №01/04, укладеного 01 квітня 2016 року між ПП «Будтрейд» та ОК «ЖБК «Супернова»».

Відповідно до класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ), затвердженої наказом Держкомзему від 23 липня 2010 року № 548, вид використання земельної ділянки В.02.03. - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Суд зазначає, що у відповідності до норм частини четвертої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі надання необхідних документів замовником, підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Як встановлено судом, підстав для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва від 25 квітня 2019 року №27-МУ «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку (позиція №7 по детальному плану) на вул. Цегельна, 28 в м. Луцьку» Управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради не було, оскільки при отриманні вказаних містобудівних умов та обмежень позивач надав усі необхідні документи, наміри забудови земельної ділянки, які повністю відповідають положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, а містобудівні умови та обмеження відповідають додатку до Порядку №135 та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тому Управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради правомірно видано містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва від 25 квітня 2019 року №27-МУ «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку (позиція №7 по детальному плану) на вул. Цегельна, 28 в м. Луцьку», а зазначенні в акті перевірки від 11 січня 2020 року порушення суперечать порядку отримання містобудівних умов та обмежень.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що рішення про зупинення дії містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва від 25 квітня 2019 року №27-МУ «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку (позиція №7 по детальному плану) на вул. Цегельна, 28 в м. Луцьку», затверджених наказом Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради від 25 квітня 2020 року №27-МУ, від 11 січня 2020 року №3 та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 11 січня 2020 року №2 прийняті за відсутності законних підстав.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що у спірному приписі про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 11 січня 2020 року №2 не визначено належного способу усунення виявлених під час перевірки порушень із зазначенням певних заходів, які необхідно було вчинити для реалізації цього припису, що унеможливлює його виконання та суперечить додатку № 5 до Порядку №698.

Відповідно до пункту 29 Порядку № 698 у разі виявлення головним інспектором будівельного нагляду під час проведення перевірки порушення, відповідальність за яке встановлена законом, складається протокол про правопорушення за формою, встановленою Мінрегіоном. Відповідачами видано спірний припис, в якому вимагалося усунути порушення, однак всупереч зазначеним вимогам, протокол про правопорушення складено не було.

Щодо доводів відповідачів, що спірним приписом не порушено права та інтереси позивача, оскільки вони винесені щодо суб'єкта перевірки Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради, суд зазначає таке.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України установлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Як вбачається матеріалів справи, ОК «ЖБК «Супернова»» є замовником об'єкту будівництва - «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку (позиція №7 по детальному плану) на вул. Цегельна, 28 в м. Луцьку» та земельної ділянки, на якій проектується вказане будівництво, а відтак зміна містобудівних умов та обмежень може негативно вплинути на процес будівництва, яке ведеться згідно проектної документації, що розроблена у відповідності до виданих містобудівних умов та обмежень, а отже права та інтереси ОК «ЖБК «Супернова»» порушуються оскаржуваним приписом.

У підпункті 4.1 пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника. Аналогічний за змістом висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 9901/22/17.

Суд вважає, що відповідачі, зупиняючи дію містобудівних умов та обмежень, унеможливлюють подальшу реалізацію прав позивача, як замовника будівництва, передбачених статтею 23 Закону України «Про архітектурну діяльність» та статтями 34, 37, 39 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності». При цьому, суд звертає увагу, що за своєю юридичною суттю містобудівні умови та обмеження є актом індивідуальної дії та направлені на врегулювання правовідносин, між позивачем, як суб'єктом містобудування - замовником будівництва, та Управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради, як спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури.

Рішенням Конституційного суду України від 01 грудня 2004 року у справі №1-10/2004, визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони, з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

В розумінні статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зміст поняття «майно» до об'єктів права власності відноситься «правомірні очікування»/«законні сподівання» вчиняти певні дії відповідно до виданого державними органами дозволу (справа «Девелопмент Лтд.» та інші проти Ірландії).

У рішенні від 09 січня 2007 року у справі «Інтерсплав» проти України» ЄСПЛ наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Враховуючи наведене, суд вважає, що оскаржувані рішення та припис порушують права та інтереси позивача, як замовника будівництва, та перешкоджають належному користуванню позивачем належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачі як суб'єкти владних повноважень не довели правомірність прийняття оскаржуваних рішення та припису, з огляду на що позов належить задовольнити повністю.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 4 204 грн, сплаченого відповідно до платіжного доручення №5 від 19 лютого 2020 року.

Керуючись статтями 139, 243-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Орлова Володимира Вікторовича №3 від 11 січня 2020 року про зупинення дії містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку (позиція №7 по детальному плану) на вул. Цегельна, 28 в м. Луцьку» від 25 квітня 2020 року №27-МУ, замовник - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Супернова», затверджених наказом Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради від 25 квітня 2020 року №27-МУ.

Визнати протиправним та скасувати припис головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Орлова Володимира Вікторовича про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 11 січня 2020 року №2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ідентифікаційний код 37471912) на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Супернова» ( 43018, місто Луцьк, вулиця Цегельна, 28, реєстраційний номер облікової картки платника податків 40119113) понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 4 204 (чотири тисячі двісті чотири) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з врахуванням вимог пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Я. Ксензюк