Справа № 823/2260/18
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/2260/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Федотова І.В.,

При секретарі: Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року за розглядом заяви ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просила:

- визнати протиправною відмову відповідача щодо не врахування в грошовому забезпеченні для обчислення позивачу пенсії по інвалідності згідно довідки про доходи №7 від 14 листопада 2017 року про розмір грошового забезпечення за останні 24 місяці підряд перед місяцем звільнення з військової служби - 163496 грн. 60 коп., з включенням до вказаного складу (розміру) грошового забезпечення з якого призначається (обчислюється) пенсія суми грошової компенсації за неотримане речове майно в розмірі 20352 грн. 47 коп. та одноразової грошової допомоги (в разі настання інвалідності) в розмірі 144000 грн., з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

- зобов`язати відповідача здійснити з 04.04.2018 перерахунок та виплату позивачу пенсії по інвалідності згідно довідки про доходи №7 від 14 листопада 2017 року про розмір грошового забезпечення за останні 24 місяці підряд перед місяцем звільнення з військової служби - 163496 грн. 60 коп., з включенням до вказаного складу (розміру) грошового забезпечення з якого призначається (обчислюється) пенсія суми грошової компенсації за неотримане речове майно в розмірі 20352 грн. 47 коп. та одноразової грошової допомоги (в разі настання інвалідності) в розмірі 144000 грн., з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року позовні вимоги - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не врахування в грошовому забезпеченні для обчислення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності згідно довідки про доходи №7 від 14 листопада 2017 року про розмір грошового забезпечення за останні 24 місяці підряд перед місяцем звільнення з військової служби - 163496 грн. 60 коп., з включенням до вказаного складу (розміру) грошового забезпечення з якого призначається (обчислюється) пенсія суми грошової компенсації за неотримане речове майно в розмірі 20352 грн. 47 коп. та одноразової грошової допомоги (в разі настання інвалідності) в розмірі 144000 грн., з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 04.04.2018 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності згідно довідки про доходи №7 від 14 листопада 2017 року про розмір грошового забезпечення за останні 24 місяці підряд перед місяцем звільнення з військової служби - 163496 грн. 60 коп., з включенням до вказаного складу (розміру) грошового забезпечення з якого призначається (обчислюється) пенсія суми грошової компенсації за неотримане речове майно в розмірі 20352 грн. 47 коп. та одноразової грошової допомоги (в разі настання інвалідності) в розмірі 144000 грн., з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

27 січня 2020 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №823/2260/18, в якій остання просила здійснити їй перерахунок пенсії відповідно до рішення суду від 06.09.2018 у справі №823/2260/18 за наступною формулою: 163496 грн. 60 коп. (розмір г/з за останні 24 місяці підряд перед місяцем звільнення з військової служби, згідно довідки №7 від 14.11.2017) + 144000 грн. (одноразова грошова допомога) + 20352 грн. 47 коп. (компенсація за неотримане речове майно) / 24 місяці (середньомісячний дохід) х 0,6 (ІІ група 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку), згідно до п. б ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №823/2260/18 відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким встановити наступний спосіб і порядок виконання рішення від 06.08.2018 за такою формулою: 163496 грн. 60 коп. (розмір г/з за останні 24 місяці підряд перед місяцем звільнення з військової служби, згідно довідки №7 від 14.11.2017) + 144000 грн. (одноразова грошова допомога) + 20352 грн. 47 коп. (компенсація за неотримане речове майно) / 24 місяці (середньомісячний дохід) х 0,6 (ІІ група 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку), згідно до п. б ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки судом першої інстанції під час винесення рішення від 06.08.2018 було встановлено, що сума 25282,57 грн та грошова допомога у сумі 144000 грн є невід`ємною складовою грошового забезпечення військовослужбовців, з якого мала призначатися пенсія у розмірі 60% від такого грошового забезпечення, тому її пенсія повинна бути розрахована згідно формули, вказаної у заяві про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Апелянт звертає увагу, що спосіб виконання рішення суду, який самовільно обраний відповідачем не відповідає вимогам закону, законодавчо необґрунтований та явно порушує її конституційні права, тому існують обставини, що значно ускладнюють рішення або роблять його неможливим.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що до грошового забезпечення для обчислення пенсії по інвалідності пенсійним фондом згідно довідки про доходи від 14.11.2017 №4 було враховано за останні 24 календарних місяці підряд перед місяцем звільнення з військової служби та включенням до вказаного складу (розміру) грошового забезпечення з якого призначається пенсія за весь період служби суми грошової компенсації за неотримане речове майно та одноразової грошової допомоги, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відтак, врахування пенсійним фондом даних для обчислення пенсії за вищезазначеною формулою відповідає вимогам чинного законодавства.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини другої ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у силу вимог частини четвертої ст. 229 КАС України, оскільки сторони у судове засідання не з`явились.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про встановлення порядку і способу виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що врахування Головним управлінням ПФ в Черкаській області даних виплат для обчислення пенсії ОСОБА_1 за формулою (144 000 грн. (одноразова грошова допомога) + 20 352,47 грн. (компенсація за неотримане речове майно)) / 137 (кількість повних місяців військової служби) х 24 (24 останні календарні місяці служби перед звільненням) відповідає вимогам чинного законодавства, тому підстави для задоволення заяви позивача про встановлення способу і порядку виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У силу вимог статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення визначеними способом і порядком. При цьому, зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб і порядок виконання рішення суду.

У той же час, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб.

Наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року, яке набрало законної сили 29.11.2018, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 04.04.2018 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності згідно довідки про доходи №7 від 14 листопада 2017 року про розмір грошового забезпечення за останні 24 місяці підряд перед місяцем звільнення з військової служби - 163496 грн. 60 коп., з включенням до вказаного складу (розміру) грошового забезпечення з якого призначається (обчислюється) пенсія суми грошової компенсації за неотримане речове майно в розмірі 20352 грн. 47 коп. та одноразової грошової допомоги (в разі настання інвалідності) в розмірі 144000 грн., з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що одноразова грошова допомога у зв`язку з настанням інвалідності, в силу Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, яка відповідно до частини другої вказаного Закону відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, тобто належать до виплат, що здійснюються у зв`язку зі звільненням з військової служби.

02 вересня 2019 року на адресу суду першої інстанції від відповідача надійшов звіт про виконання рішення суду, в якому вказано, що пенсійним фондом проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 04.04.2018 згідно довідки від 14.11.2017 №7 про розмір грошового забезпечення за останні 24 місяці підряд перед місяцем звільнення з військової служби - 163 496,60 грн. із включенням до вказаного складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, суми грошової компенсації за недоотримане речове майно у розмірі 20 352,47 грн. та одноразової грошової допомоги (у разі настання інвалідності) у розмірі 144 000 грн (а.с. 259-265 Том I).

Враховуючи, що ОСОБА_1 проходила військову службу 11 років 5 місяців 00 днів, що у перерахунку становить 137 місяців, тому пенсійним органом проведено наступне обчислення місячного грошового забезпечення для пенсії позивача:

(144000+20352,47)/137*24=28791, 67 грн;

(163 496,60+28791, 67)/24=8012, 01 грн.

Відтак, на думку пенсійного фонду середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці становить 8012,01 грн, тому сума пенсії з 04.04.2018 становить 6259,21 грн, що підтверджується розрахунком пенсії ОСОБА_1 по інвалідності від 28.05.2019 (а.с. 211 Том II).

Разом з тим, апелянт вважає, що її пенсія повинна бути обрахована наступним чином: 163496 грн. 60 коп. (розмір г/з за останні 24 місяці підряд перед місяцем звільнення з військової служби, згідно довідки №7 від 14.11.2017) + 144000 грн. (одноразова грошова допомога) + 20352 грн. 47 коп. (компенсація за неотримане речове майно) / 24 місяці (середньомісячний дохід) х 0,6 (ІІ група 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку), згідно до п. б ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») без будь-якого розподілу вказаних сум на кількість місяців проходження служби.

Відповідно до абз. 3 п. 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, на який послався суд першої інстанції при ухваленні рішення від 06.09.2018, пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів, зокрема, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Тобто, вказаною постановою закріплено лише питання обрахунку розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, до яких ні одноразова грошова допомога, ні компенсація за неотримане речове майно не належать.

Втім, зважаючи на правовий характер одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності і грошової компенсації за неотримане речове майно, їх розмір враховується при обчисленні пенсії виходячи з усього періоду проходження військової служби.

Відтак, врахування ГУ ПФ в Черкаській області даних виплат для обчислення пенсії ОСОБА_1 за формулою (144 000 грн. (одноразова грошова допомога) + 20 352,47 грн. (компенсація за неотримане речове майно)) / 137 (кількість повних місяців військової служби) х 24 (24 останні календарні місяці служби перед звільненням) відповідає вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про встановлення порядку і способу виконання судового рішення та в апеляційній скарзі фактично висловлює незгоду із відповідним обрахунком суми пенсії та сумою, яка розрахована пенсійним фондом їй до виплати.

Аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що незгода позивача із нарахованою сумою пенсії не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки такі дії та/або рішення можуть бути оскаржені в окремому порядку.

Посилання апелянта на правову позицію, сформульовану Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі №522/2738/17 колегією суддів відхиляються, оскільки зміна судової практики або неврахування судом при розгляді справи правової позиції Верховного Суду не визначено законодавцем в якості підстави для зміни порядку і способу виконання судового рішення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про встановлення порядку і способу виконання Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року від 06.09.2018 у даній справі.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

І.В. Федотов