Справа № 824/539/19-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/539/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду адміністративному позові Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області просить суд стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг до місцевого бюджету за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 127212 (сто двадцять сім тисяч двісті дванадцять) грн. 80коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 127212,80грн. Оскільки борг є узгодженим та в добровільному порядку відповідачем не сплачений, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення такого боргу в судовому порядку.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позову в повному обсязі, вважає, що податковий борг є неузгодженим, оскільки він не отримував ні податкові повідомлення-рішення, ні податкову вимогу.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якому вказує, що податкові повідомлення-рішення та податкова вимога у відповідності до вимог п.58.3 ст.58 ПК України були направлені відповідачу за місцем проживання з повідомленням про вручення поштового відправлення, зазначені рішення та вимога в судовому порядку не оскаржувались, відтак податкове зобов`язання є узгодженим.

Ухвалою суду від 21.05.2019р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 13.06.2019р. за клопотанням відповідача ОСОБА_1 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 21.08.2019 року зупинено провадження у справі №824/539/19-а до набрання законної сили рішенням у справі №824/944/19-а.

Ухвалою суду від 06.03.2020р. поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 21.04.2020 р. проведено заміну позивача - Головне управління ДФС у Чернівецькій області на Головне управління ДПС у Чернівецькій області.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Станом на 11.05.2019р. за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковується заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 127212,80грн., що підтверджується відповідним розрахунком по вказаному платнику (а.с.8).

Вказана заборгованість виникла на підставі наступних податкових повідомлень-рішень:

- форми Ф №0-2412 від 09.10.2018р., яким відповідачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (нежитлова нерухомість) на суму 126160грн.;

- форми Ф №0-2412 від 09.10.2018р., яким відповідачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (житлова нерухомість) на суму 1052грн. (а.с.12).

Указані рішення направлені відповідачу та отримані ним 17.10.2018р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.13).

Позивачем сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" №4446-56 від 20.12.2018р. на суму 157686,95грн., яка отримана відповідачем 05.01.2019р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.11).

14.08.2019р. відповідачем оскаржено до Чернівецького окружного адміністративного суду податкове повідомлення-рішення форми Ф №0-2412 від 09.10.2018р., яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (нежитлова нерухомість) на суму 126160грн. (а.с.62-67).

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 11.11.2019р. в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю (рішення набрало законної сили відповідно до ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2020р. про повернення апеляційної скарги).

Оскільки відповідачем станом на день подання даного позову заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки добровільно не погашена, податковий орган звернувся до суду для того, щоб стягнути її в судовому порядку.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення чинного законодавства та робить висновки по суті спору.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Порядок оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено статтею 266 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК України).

Згідно з пп.266.1.1. п.266.1 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

При цьому, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп.266.3.1 п.266.3 ст.266 ПК України).

Згідно положень пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку (пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України).

Як зазначено у пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

З матеріалів справи, зокрема, картки особового рахунку платника податків, видно, що за результатами нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у відповідача виникла заборгованість у сумі 127212,80грн. (а.с.9-10).

Так, податковими повідомленнями-рішеннями форми "Ф" №0-2412 та №0-2412 від 09.10.2018р. відповідачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (нежитлова нерухомість) відповідно на суму 126160грн. та 1052грн. (а.с.12), які отримані відповідачем 17.10.2018р. (а.с.13).

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0-2412 від 09.10.2018р. оскаржено відповідачем в судовому порядку. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 11.11.2019р. в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю (рішення набрало законної сили відповідно до ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2020р. про повернення апеляційної скарги).

Відповідно до п.57.3 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Однак, у визначений в п.57.3 ПК України строк, відповідачем не сплачено вказаної суми грошових зобов`язань, що свідчить про те, що така заборгованість є узгодженою.

Пунктами 59.1 та 59.5 ст.59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення; якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Позивачем сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" №4446-56 від 20.12.2018р. на суму 157686,95грн., яка отримана відповідачем 05.01.2019р. (а.с.11).

Суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду твердження відповідача про не отримання ним податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, будь-яких належних та допустимих доказів про те, що на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень міститься підпис не ОСОБА_1 суду не надано.

За змістом п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Зважаючи на те, що відповідачем сума податкового боргу станом на день звернення позивача з даним позовом добровільно не сплачена, суд дійшов висновку, що заборгованість позивача зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, підлягає стягненню в судовому порядку.

У відповідності до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач довів суду правомірність заявлених вимог, в той час як відповідач не надав належні, допустимі та достовірні докази відсутності або погашення ним податкового боргу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, а відтак позов підлягає задоволенню повністю.

У відповідності до ч.2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв`язку із відсутністю таких витрат питання щодо повернення судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг до місцевого бюджету за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 127212 (сто двадцять сім тисяч двісті дванадцять) грн. 80коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013 )

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя В.О. Кушнір