Справа № 300/2075/19
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питання роз`яснення судового рішення

24 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/2075/19 пров. № 857/13567/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Коваля Р.Й., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2020 року у справі за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року у справі №300/2075/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

22.10.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ у розмірі 90 відсотків місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-275вих19 від 10.09.2019 з додатком до довідки №18-276вих19 від 10.09.2019; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ у розмірі 90 відсотків місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-275вих19 від 10.09.2019 з додатком до довідки №18-276вих19 від 10.09.2019 з 07.10.2019 без обмеження максимального розміру пенсії.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, просило скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року та в задоволенні позову відмовити.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволено частково, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року у справі №300/2075/19 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

09.04.2020 судом апеляційної інстанції зареєстрована заява Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2020 року, яка мотивована тим, що у мотивувальній частині вказаної постанови зазначено, що суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що для належного захисту права позивача за встановлених обставин слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII в первинній редакції на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-275вих-19 від 10.09.2019 з додатком до довідки №18-276вих-19 від 10.09.2019 в розмірі 90% місячної заробітної плати, з урахуванням отриманих сум, починаючи з 13 грудня 2019 року, однак термін «виплати пенсії» у резолютивній частині вказаної постанови відсутній. Крім того, зазначає, що судове рішення є незрозумілим в частині виплати позивачу пенсії за вислугу років, яка після проведеного перерахунку на підставі постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31.10.2016 у справі №344/12254/16-а виплачується без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Просить роз`яснити постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2020 року в частині виплати та можливого скасування/обмеження змісту відповідних прав особи при виплаті перерахованої пенсії за вислугу років.

Відповідно до положень статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за заявою учасника справи суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення.

Розглядаючи подану заяву та вирішуючи питання про роз`яснення судового рішення, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом, та зумовлено нечіткістю судового рішення за змістом, коли таке є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить.

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз`ясненню підлягають рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Згідно з пунктом 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше, однак без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

В свою чергу, рішення судів усіх інстанцій, незалежно від виду провадження, повинно обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини з додержанням зазначеної послідовності. У мотивувальній частині зазначаються обставини, встановлені судом із посиланням на докази, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, і положення закону, якими він керувався, тоді як резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції.

У мотивувальній частині постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2020 року зазначено, що оскільки процесуальні засоби відновлення порушеного права мають бути гнучкими та ефективними, враховуючи право позивача на перерахунок призначеної пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, а також те, що відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд, враховуючи положення КАС України та рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 (справа №3-209/2018(2413/18, 2807/19), суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що для належного захисту права позивача за встановлених обставин слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII в первинній редакції на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-275вих-19 від 10.09.2019 з додатком до довідки №18-276вих-19 від 10.09.2019 в розмірі 90% місячної заробітної плати, з урахуванням отриманих сум, починаючи з 13 грудня 2019 року.

Так, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2020 виправлено описку в абзаці 3 резолютивної частини постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2020 року у справі №300/2075/19 та зазначено, що правильним слід вважати: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату призначеної пенсії за вислугу років відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII в первинній редакції у розмірі 90 відсотків місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-275вих19 від 10.09.2019 з додатком до довідки №18-276вих19 від 10.09.2019.».

Окрім того, у мотивувальній частині постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2020 року вказано, що вимога позивача про здійснення перерахунку призначеної пенсії за вислугу років без обмеження максимального розміру пенсії на переконання суду апеляційної інстанції є передчасною, оскільки судовому захисту підлягає порушене, а не ілюзорне право.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, з врахуванням ухвали суду від 24.04.2020 про виправлення описки, приходить до переконання, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2020 року є чіткою і зрозумілою: терміни, вжиті у ній, відповідають тому змістові, що вони мають згідно з законодавством України; ці терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони означають; текст правової норми, застосованої судом, відтворений без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд надає своє тлумачення її змісту з відповідними висновками в контексті аналізу обставин справи. Судове рішення не містить положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Також, суд апеляційної інстанції наголошує на обов`язковості судових рішень, які набрали законної сили та встановлених у цих рішеннях обставин на підставі фактичних даних для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб та виконанню на всій території України.

Згідно з ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Заява №40450/04) рішення від 15 жовтня 2009 року Європейського Суду з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. У таких справах відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Суд повторює, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Суд також повторює, що саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції.

Таким чином, обов`язок виконати рішення суду, яке набрало законної сили, лежить саме на відповідачеві.

Враховуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду є чітким та зрозумілим, не може бути зміненим по суті, а тому в задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення слід відмовити.

Керуючись статтями 254, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2020 року у справі №300/2075/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Р. Й. Коваль
Н. В. Ільчишин