Справа № 9901/569/18
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

(про закриття провадження у справі)

15 квітня 2020 року

Київ

справа №9901/569/18

адміністративне провадження №П/9901/569/18

Верховний Суд у складі колегії суддів касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача: Васильєвої І.А.,

Суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П., Ханової Р.Ф., Хохуляка В.В.,

Секретаря судового засідання: Томах О.О.,

учасників справи:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позов ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання неправомірними дій, визнання незаконним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 18 квітня 2018 року № 431-ко/18, -

ВСТАНОВИВ:

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

16 травня 2018 року на адресу суду, через канцелярію від ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) надійшов адміністративний позов до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - відповідач, ВККС України, Комісія), в якому позивач просив суд:

- визнати неправомірними дії колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, допущені 18 квітня 2018 року під час співбесіди в ході проходження ОСОБА_1 кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, що полягали у незаконному та безпідставному визнанні його таким, що не відповідає займаній посаді судді;

- визнати незаконним та скасувати рішення колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 18 квітня 2018 року, яким позивача визнано таким, що не відповідає займаній посаді судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

2.1. Позиція позивача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог (з врахуванням їх уточнень 29.10.2018 року) позивач зазначив, що відповідач при прийнятті рішення від 18 квітня 2018 року, порушив вимоги Конституції України, Конвенції про захист прав та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також вимоги Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого рішенням ВККС України 3.11.2016 року № 143/зп-16 (у редакції рішення ВККС України від 13.02.2018 року № 20/зп-18, зі змінами, внесеними згідно рішеннями Комісії від 16.02.2018 року № 22/зп-18, від 21 березня 2018 року № 57/зп-18), Порядок проведення іспиту та методику встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, затвердженим рішенням ВККС України від 4.11.2016 року № 144зп-16 (у редакції рішення ВККС України від 13.02.2018 року). Оскаржуване рішення Комісії є невмотивованим, оскільки замість вказівки на мотиви його ухвалення в рішенні лише перелічені засоби встановлення невідповідності судді займаній посаді. У рішенні не зазначено, за яким саме критерієм/ми позивач не відповідає займаній посаді, не наведено жодної аргументації щодо рівня встановлених балів.

Необмежені дискреційні повноваження ВККС України щодо можливості виставлення будь-яких оцінок без необхідності їх обґрунтування порушує принцип верховенства права. На підставі викладеного позивач просив суд визнати неправомірними дії колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, допущені 18 квітня 2018 року під час співбесіди в ході проходження ОСОБА_1 кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, що полягали у незаконному та безпідставному визнанні його таким, що не відповідає займаній посаді судді; визнати незаконним та скасувати рішення колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 18 квітня 2018 року, яким ОСОБА_1 визнано таким, що не відповідає займаній посаді судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (том 1 арк. справи 1-9, том 4 арк. справи 149-180).

2.2. Відзив відповідача.

09.07.2018 року на адресу суду від ВККС України надійшов відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого відповідач зазначив наступне. В ході кваліфікаційного оцінювання ОСОБА_1 склав анонімне тестування, за резульаттами якого отримав 72 бали, за результатами практичного завдання ОСОБА_1 отримав 85 балів. На етапі складення іспиту суддя загалом набрав 157 балів. Рішенням ВККС України від 29 березня 2018 року № 64/3п-18 суддю ОСОБА_1 допущено до другого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди».

18 квітня 2018 року Комісією проведено співбесіду із суддею, під час якої обговорено питання щодо показників за критеріями компетентності, професійної етики та доброчесності, які виникли під час дослідження суддівського досьє. За результатами кваліфікаційного оцінювання суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 загалом набрав 658 балів, що становить менше 67 відсотків від суми максимально можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання всіх критеріїв. На підставі викладеного відповідачем 18 квітня 2018 року прийнято рішення № 431/ко-18, яким позивача визнано таким, що не відповідає займаній посаді судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, та рекомендовано ВРП розглянути питання про його звільнення з посади судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. Вказане рішення прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України та законами України та містить інформацію про кількість балів, отриманих по кожному з критеріїв, а позивач в позові не мотивує незаконність рішення відповідача з посиланням на відповідні докази.

До того ж, доводи позивача, що особа не може передбачити, за якими показниками критеріїв професійна етика та доброчесність її буде оцінено і яка інформація міститься в досьє, спростовуються тим, що Положення містить главу 2 «Показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення» розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» в якій визначено, яким чином, у який спосіб та за якими показниками оцінюється відповідність судді визначеним критеріям. Отже незгода позивача з підставами або мотивами ухваленого рішення не може бути підставою для скасування рішення ВККС України.

За змістом частин 1 та 2 статті 83 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII кваліфікаційне оцінювання проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями, під час якого саме суддя, а не Комісія доводить свою відповідність займаній посаді, а Комісія в свою чергу лише оцінює його відповідність займаній посаді, про що зазначає в рішенні. На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову (том 1 арк. справи 71-81).

22 січня 2019 року на адресу Верховного Суду через канцелярію від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач, на спростування пояснень відповідача зазначив, що рішення ВККС України, у тому числі з врахуванням п. 4 ч. 3 ст. 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» може бути скасовано у зв`язку з відсутністю у ньому підстав та мотивів його ухвалення (том 5 арк. справи 6-14).

ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Верховного Суду від 11.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження колегією суддів у складі п`яти суддів: головуючого судді: Васильєвої І.А., суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П., Ханової Р.Ф., Хохуляка В.В.

IV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

Указом Президента України від 13 травня 2009 року № 320/2009 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська строком на п`ять років.

Наказом Голови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2009 року № 27-к прийнято ОСОБА_1 на посаду судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з 19 травня 2009 року з окладом згідно з штатним розписом (том 1 арк. справи 16, 21-24).

Рішенням Комісії від 20 жовтня 2017 року № 106/зп-17 призначено кваліфікаційне оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, серед яких - судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 (том 2 арк. справи 131-133).

Рішенням Комісії від 29 березня 2018 року № 64/зп-18 окрім іншого, затверджені результати першого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді «Іспит». У відповідності до декодованих результатів першого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді ОСОБА_1 за анонімне тестування отримав 72 бал, за результатами виконаного практичного завдання ОСОБА_1 - 85 бали. На етапі складеного іспиту суддя загалом набрав 157 балів (том 2 арк. справи 145). З огляду на викладене у відповідності до додатку 4 до рішення ВККС України від 29.03.2018 року № 64/зп-18 ОСОБА_1 був допущений до другого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди» (том 2 арк. справи 146).

На вказаному етапі Комісія, заслухавши доповідача, дослідивши досьє судді та надані суддею пояснення дійшла висновків, що за критеріями компетентності (професійної, особистої та соціальної) суддя ОСОБА_1 набрав 386 балів).

При цьому за критерієм професійної компетентності ОСОБА_1 оцінено Комісією на підставі результатів іспиту, дослідження інформації, яка мститься у досьє, та співбесіди за показниками, визначеними пунктами 1-5 глави 2 розділу ІІ Положення. Комісією за критеріями особистої та соціальної компетентності оцінено ОСОБА_1 на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, дослідження інформації , яка міститься у суддівському досьє, та співбесіди з урахуванням показників, визначених пунктами 6-7 глави 2 розділу ІІ Положення;

- за критерієм професійної етики, оціненим за показниками, визначеними пунктом 8 глави 2 розділу ІІ Положення, суддя набрав 161 бал. За цим критерієм ОСОБА_1 оцінено на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься у досьє, та співбесіди;

- за критерієм доброчесності, оціненим за показниками, визначеними пунктом 9 глави 2 розділу ІІ Положення, суддя ОСОБА_1 набрав 111 балів. За цим критерієм суддю оцінено на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься у досьє та співбесіди.

За результатами проведеного кваліфікаційного оцінювання суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 набрав 658 балів, що становить менше 67 відсотків від суми максимально можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання всіх критеріїв.

На підставі викладеного Вищою кваліфікаційною комісією суддів України 18 квітня 2018 року прийнято рішення № 431/ко-18, яким комісія вирішила:

- визначити, що суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за результатами кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді набрав 658 балів.

- Визнати суддю Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 таким, що не відповідає займаній посаді.

- Рекомендувати Вищій раді правосуддя розглянути питання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (том 1 арк. справи 95-97, том 2 арк. справи 3-5, том 3 арк. справи 147-149).

Незгода з вказаним рішенням щодо невідповідності займаній посаді судді, а також діями колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, допущеними під час проведення кваліфікаційного оцінювання є предметом розгляду у справі.

V. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 4 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності вказаним Законом, має бути оцінена в порядку, визначеному законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади. Порядок та вичерпні підстави оскарження рішення про звільнення судді за результатами оцінювання встановлюються законом.

Пунктом 20 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII встановлено, що відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», оцінюється колегіями ВККС в порядку, визначеному цим Законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади за рішенням Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) на підставі подання відповідної колегії ВККС.

Відповідно до частин першої та другої статті 83 Закону № 1402-VIII кваліфікаційне оцінювання проводиться ВККС з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями. Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.

Пунктом 2 частини четвертої статті 83 Закону № 1402-VIII встановлено, що підставою для призначення кваліфікаційного оцінювання є рішення Комісії про призначення кваліфікаційного оцінювання судді у випадках, визначених законом.

Згідно із частиною п`ятою статті 83 Закону № 1402-VIII Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджується ВККС.

На виконання вимог Закону № 1402-VІІІ Комісія рішенням від 03 листопада 2016 року затвердила Положення № 143/зп-16, а рішенням від 04 листопада 2016 року № 144/зп-16 - Порядок проведення іспиту та методику встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 34 розділу ІІІ Положення № 143/зп-16 рішення Комісії, ухвалене за результатами кваліфікаційного оцінювання, складається зі вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин. Зокрема, у мотивувальній частині рішення зазначаються отримані суддею (кандидатом на посаду судді) бали з оцінювання відповідних критеріїв, відомості про загальну кількість балів за результатами кваліфікаційного оцінювання, посилання на визначені Законом № 1402-VІІІ підстави його ухвалення або мотиви, з яких Комісія дійшла таких висновків. За наявності висновку Громадської ради доброчесності про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності у мотивувальній частині також зазначаються мотиви його прийняття або відхилення. Резолютивна частина має містити висновок про те, чи підтвердив суддя (кандидат на посаду судді) здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді або чи відповідає суддя займаній посаді, а також кількість балів, набраних суддею за результатами успішного проходження процедури кваліфікаційного оцінювання.

Пунктами 10 та 11 розділу V Положення № 143/зп-16 встановлено, що за результатами кваліфікаційного оцінювання судді для підтвердження відповідності займаній посаді Комісія ухвалює одне з таких рішень: про відповідність займаній посаді судді; про невідповідність займаній посаді судді. Рішення про підтвердження відповідності судді займаній посаді ухвалюється у разі отримання суддею мінімально допустимого і більшого бала за результатами іспиту, а також більше 67 відсотків від суми максимально можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання всіх критеріїв за умови отримання за кожен із критеріїв бала, більшого за 0.

Відповідно до частин другої і третьої статті 88 Закону № 1402-VІІІ суддя (кандидат на посаду судді), який не згодний із рішенням ВККС щодо його кваліфікаційного оцінювання, може оскаржити це рішення в порядку, передбаченому КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII рішення Комісії, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав: 1) склад членів Комісії, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити; 2) рішення не підписано будь-ким зі складу членів Комісії, який провів кваліфікаційне оцінювання; 3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання; 4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.

VI. ОЦІНКА СУДУ.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що кваліфікаційне оцінювання є спеціальною процедурою, що має на меті визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями.

При цьому виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади.

Водночас за змістом статей 1, 3 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII) прийняття рішення про звільнення судді з посади належить до компетенції Вищої ради правосуддя.

Тобто вирішення питання про звільнення судді належить виключно до компетенції Вищої ради правосуддя після розгляду на її засіданні подання ВККС про звільнення судді. За результатами такого розгляду Вища рада правосуддя приймає вмотивоване рішення, яке остаточно вирішує питання щодо кар`єри судді, є обов`язковим для виконання та викликає відповідні правові наслідки і може бути оскаржене в судовому порядку.

Водночас за нормами Закону № 1402-VIII (стаття 88) рішення Комісії, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання суддя, (кандидат на посаду судді) має право оскаржити до адміністративного суду.

При цьому рішення ВККС про визнання судді таким, що не відповідає займаній посаді, саме по собі не має наслідком звільнення судді, а є лише підставою для такого звільнення. Під час розгляду подання ВККС про звільнення судді ВРП може і не погодитися з висновком ВККС.

З огляду на те, що процедура кваліфікаційного оцінювання, підведення її підсумків (у ВККС) і застосування наслідків (рішенням ВРП) є стадіями єдиного провадження, рішення ВККС про непідтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді не має самостійних правових наслідків, а є частиною цього «кваліфікаційного» провадження. Звільнення судді з посади є конституційною функцією Вищої ради правосуддя. У межах «кваліфікаційного» провадження ВРП має право перевірити вмотивованість та обґрунтованість рішення ВККС. У разі виявлення недоліків, що мають суттєве значення, зокрема вплинули на об`єктивність оцінювання, ВРП має не лише право, але й обов`язок запобігти порушенню прав судді. У такий спосіб ВРП забезпечує конституційні гарантії незалежності судді, складовою якої є неможливість дострокового звільнення судді з підстав, прямо не передбачених Конституцією України.

Вища рада правосуддя може ухвалити рішення про відмову у задоволенні подання про звільнення судді з посади. В цьому випадку суддя продовжує перебувати на посаді, а рішення ВККС про непідтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді втрачає юридичне значення.

Отже, зважаючи на наведене правове регулювання, а також статус та повноваження ВРП та ВККС у процедурі кваліфікаційного оцінювання судді, колегія суддів вважає, що передбачене частиною першою статті 88 Закону № 1402-VIII оскарження рішення ВККС щодо кваліфікаційного оцінювання судді можливе лише після того, як таке рішення було предметом розгляду у ВРП.

Враховуючи концепцію належного врядування, зміст якої, зокрема, розкритий у практиці Європейського суду з прав людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

З урахуванням послідовності (стадійності) прийняття остаточного рішення про звільнення судді, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання і, як наслідок, не відповідає займаній посаді, судовий контроль має здійснюватись щодо остаточного рішення, яке уповноважена приймати ВРП.

Під час розгляду цієї справи колегією суддів Верховного Суду установлено, що рішенням Вищої ради правосуддя від 09 січня 2020 року № 3/0/15-20 відмовлено у задоволенні подання ВККС про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська на підставі підпункту 4 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України через невмотивованість рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 18 квітня 2018 року № 431/ко-18 (том 5 арк. справи 130-137).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому колегія суддів вважає, що поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити у широкому розумінні у світлі частини третьої статті 124 Конституції України, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Аналогічна позиція щодо застосування норм права викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 року по справі 9901/637/18.

З огляду на те, що рішенням Вищої ради правосуддя відмовлено у задоволенні подання про звільнення судді ОСОБА_1 з посади, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для закриття провадження у цій справі як в частині позовних вимог визнання неправомірними дій ВККС України під час проведення співбесіди, так і визнання незаконним та скасування рішення ВККС України від 18 квітня 2018 року № 431/ко-18, оскільки позовні вимоги об`єднані однією метою - проходження кваліфікаційного оцінювання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 239, 266, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання неправомірними дій, визнання незаконним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 18 квітня 2018 року № 431-ко/18 закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала Верховного суду набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала в повному обсязі складена 15 квітня 2020 року.

Головуючий суддя Васильєва І.А.
Судді Пасічник С.С.
Юрченко В.П.
Ханова Р.Ф.
Хохуляк В.В.