Справа № 646/4125/19
Суддя: Шелест І. М.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/4125/19
№ провадження 2-а/646/12/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Шелест І.М.,

секретар судового засідання - Коммунарової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПП у Харківській області 1 батальйон, 6 рота лейтенант поліції Білінський Євген Альбертович про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАВ № 1219154 від 10.06.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 10.06.2019 постановою серія ЕАВ № 1219154 його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн.

Відповідно до постанови 10.06.2019 о 21.30 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ланос, номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Академіка Павлова, 307/1 м. Харків, на дорозі, проїзна частина якої поділена на смуги для руху, водій рухався, займаючи одночасно 2 смуги, чим порушив вимоги п.п. 11.10 ПДР України.

Позивач з даною постановою не згоден, оскільки вважає, що вона є незаконною, оскільки правил ПДР України не порушував, крім того у порушення ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 не надано відеозапис з доказами про вчинення правопорушення та у постанову внесено лише необґрунтовані припущення інспектора поліції, а сама постанова про накладення адміністративного стягнення складена не за місцем скоєння правопорушення, це виключає можливість прийняття у якості належного доказу по справі, що повністю підтверджує факт адміністративного правопорушення - лише рапорту.

У судове засідання позивач не з`явився, у тексті заяви позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином та вчасно, причини неявки суду не повідомив. Відзив по справі до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення інспектором 1 батальйону, 6 роти УПП у Харківській області Білінського Є.А. серія ЕАВ № 1219154 від 10.06.2019 року на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

У постанові вказується, що 10.06.2019 року о 21.01 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ланос, номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Академіка Павлова, 307/1 м. Харків, на дорозі, проїзна частина якої поділена на смуги для руху, водій рухався, займаючи одночасно 2 смуги, чим порушив вимоги п. 11.10 ПДР України.

Згідно з п.п. 11.10 ПДР України на дорогах, проїзна частина яких поділена на смуги руху лініями дорожньої розмітки, забороняється рухатися, займаючи одночасно дві смуги. Наїжджати на переривчасті лінії розмітки дозволяється лише під час перестроювання.

Відповідно до ч. 2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першоїстатті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Здійснюючи розлогий аналіз ч.4 ст.129 Конституції України принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві - обов`язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, суть частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зводиться до того, що безпосередньо в судовому засіданні відповідач, суб`єкт владних повноважень, повинен довести правомірність своїх дій.

Разом з тим, у матеріалах справи, як доказ щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення наявна лише оскаржена постанова .

Однак, така постанова розкриває лише суть вчинених дій та заходи реагування щодо них, проте аж ніяк не слугує доказом в адміністративній справі, оскільки приймається на підставі узагальнення та оцінки суб`єктом владних повноважень усіх доказів в адміністративній справі, що свідчать про наявність чи відсутність у діях особи ознак адміністративного правопорушення.

Відповідачем, всупереч наведеному, не надано суду будь-яких доказів у справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких була винесена оскаржувана постанова, а також в постанові не наведено доказів, на яких ґрунтуються висновки про вчинення особою адміністративного правопорушення, та не зазначено мотивів відхилення доводів висловлених позивачем.

Суд находить, що при складанні оскаржуваної постанови інспектором не доведено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, виїхав на розподілювальну смугу, чим порушив вимоги п. 11 ПДР України, оскільки до матеріалів справи не було додано жодних доказів.

Дотримання усіх вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо розгляду адміністративних справ належними доказами не підтверджено. Відтак, факт виконання суб`єктом владних повноважень вимог процесуального законодавства, а отже і правомірності прийнятого рішення відповідачем не наведено, з огляду на відсутність доказів у матеріалах справи та не представлення їх суду для вивчення та оцінки в ході розгляду справи.

Оскільки законодавство України чітко не гарантує презумпцію невинуватості у справах про адміністративні правопорушення, Конституційний суд України (Справа № 1-34/2010) визнав, що презумпція невинуватості поширюється на справи про адміністративні правопорушення.

Таким чином, вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП не доведена, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає достовірними обставини, повідомлені позивачем і жодним чином не спростовані відповідачем. За таких обставин, оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку про протиправність постанови про адміністративне правопорушення і з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню частково.

Вимоги позивача про визнання дій поліцейського при складанні постанови від 10.06.2019 неправомірними не підлягають задоволенню, оскільки визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови охоплює собою і визнання протиправними дій відповідача по її складенню.

Керуючись ст.ст.71,77, 160-163 КАС України, суд,

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УПП у Харківській області 1 батальйон, 6 рота лейтенант поліції Білінський Євген Альбертович про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ЕАВ № 1219154 від 10.06.2019 року, складену інспектором 1 батальйону, 6 роти УПП у Харківській області лейтенантом поліції Білінським Євгеном Альбертовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 21.04.2020 року.

Суддя: І.М. Шелест