Справа № 380/1734/20
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/1734/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" до Старосамбірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування постанови про арешт коштів та зняття арешту, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про арешт коштів боржника від 05.12.2019 ВП №59882381; зняти арешт з розрахункову рахунку НОМЕР_1 у АТ АКБ "Львів" в частині, необхідній для виплати заробітної плати, сплати податків та інших обов`язкових платежів до бюджету та державних цільових фондів.

Посилається на те, що оскаржуваною постановою про арешт коштів боржника ВП №59882381 від 05.12.2019 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться, зокрема, на рахунку НОМЕР_1, з якого здійснюється виплата заробітної плати та сплата податків і зборів, в т.ч. ЄСВ, ПДФО, військовий збір, ПДВ. Позивач з таким рішенням не погоджується та вважає, що воно є протиправним та підлягає скасуванню, адже виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці. Тобто рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби. Вважаючи у зв`язку із цим свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з метою їх захисту. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 26.03.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що постанова про арешт коштів боржника ВП №59882381 від 05.12.2019 року винесена у відповідності до положень ст.56 Закону України "Про виконавче провадження"; при цьому, жодних повідомлень стосовно того, що відкриті боржником в АТ АКБ "Львів" рахунки є рахунками із спеціальними режимом використання до відділу ДВС не надходило. Крім того, звернув увагу, що постанова про арешт коштів боржника ВП №59882381 від 05.12.2019 винесена та скерована в банківську установу відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", з метою належного виконання виконавчих документів та недопущення порушення прав стягувачів у виконавчих провадженнях. А тому, покликаючись на правомірність спірного рішення та наявність підстав для його прийняття, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача подав додаткові пояснення та відповідь на відзив до позовної заяви, в яких зазначив, що виплата установою працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві на оплату праці. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 №916/73/19, 10.10.2019 №916/1572/19., 17.01.2020 №340/3018/19. Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Старосамбірському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходиться зведене виконавче провадження ВП №51728538 про стягнення коштів з Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" за наказами Господарського суду Львівської області №914/162/16 від 01.04.2016; №914/166/16 від 03.06.2016; №914/158/16 від 01.04.2016; №914/164/16 від 05.04.2016; №914/160/16 від 18.04.2016; №914/156/16 від 04.03.2016; №914/157/16 від 28.03.2016; №914/530/16 від 14.06.2016; №914/459/16 від 02.06.2016; №914/165/16 від 04.03.2016; №914/163/16 від 04.03.2016; № 914/367/19 від 01.07.2019 на загальну суму 1458681,77 грн.

Постановою начальника відділу Старосамбірського районного відділу державної виконавчої Павловим Ю.В. від 05.12.2019 року по ВП № 59882381 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: №UA3767000, код валюти 980, НОМЕР_1 код валюти 980, у АТ АКБ "Львів", ЄДРПОУ 325268 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, на належать боржнику - Старосамбірському дочірньому лісогосподарському підприємству обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс".

З наданих до суду матеріалів вбачається, що Старосамбірське дочірнє лісогосподарське підприємство обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" є боржником у згаданому виконавчому провадженні ВП №59882381, тобто учасником виконавчого провадження.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що постанова відповідача про арешт коштів боржника ВП №59882381 від 05.12.2019 року в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритого АТ АКБ "Ощадбанк" у валюті гривня, є незаконною, адже з цього рахунку, як зазначив позивач, здійснюється виплата заробітної плати та сплата податків і зборів, в т.ч. ЄСВ, ПДФО, військового збору, ПДВ. Накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на цьому рахунку, унеможливлює виплату працівникам підприємства заробітної плати та порушує їх конституційне право на оплату праці. Наведене і зумовило позивача звернутись до суду за судовим захистом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Спірні правовідносини регулюються Законами України: "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) та "Про оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР (далі - Закон №108/95-ВР).

Відповідно до ст.1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1, 2 ст.18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, серед іншого, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Загальний порядок звернення стягнення на кошти боржника визначено у Розділі VII Закону №1404-VIII. Зокрема, згідно ч.1 та ч.2 ст.48, ч.3 ст.52, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.56 Закону №1404-VIII, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.52 Закону №1404-VIII, виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Суд встановив, що позивачем відкрито рахунок у Акціонерному товаристві Акціонерно-комерційний банк "Ощадбанк" НОМЕР_1 у валюті гривня підтвердженням чого є виписки по рахунку (а.с.28-29).

Згідно представлених виписок по рахунку НОМЕР_1 у валюті гривня, кошти, які знаходяться на цьому рахунку, використовуються, в т.ч., для виплати заробітної плати та сплати податків і зборів (ЄСВ, ПДФО, військового збору).

Дослідивши наявні в матеріалах справи виписки по рахунку, суд встановив, що у період з 21.10.2019 по 07.11.2019 року рахунок НОМЕР_1 у валюті гривня використовувався позивачем, серед іншого, для виплати заробітної плати працівникам підприємства та сплати податків і зборів.

Суд враховує, що ч.7 ст.43 Конституції України гарантовано право на своєчасне одержання винагороди за працю.

Згідно абз.5 ст.97 Кодексу законів про працю України, яка кореспондується з положеннями ч.3 ст.15 Закону України "Про оплату праці", оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №108/95-ВР, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ч.6 цієї ж статті, своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Крім того, суд враховує, що відповідно до абз.абз.1, 4 ч.2 ст.34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 року №1105-ХIV, страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України.

Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Отже, виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

За приписами ч.2 ст.48 Закону №1404-VIII, забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Тобто рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі №916/73/19, від 10 жовтня 2019 року №916/1572/19, від 17 січня 2020 року у справі №340/1018/19.

Таким чином, суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову в частині накладення арешту на рахунок НОМЕР_1, в іншій частині оскаржувану постанову залишити без змін.

Частинами четвертою, п`ятою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи порушення відповідачем порядку накладення арешту на кошти Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" суд вважає за необхідне зобов`язати Старосамбірський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області суд зняти арешт з рахунку НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач як суб`єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, а тому вони підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову сторони судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, ураховуючи, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4204 грн., стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 271, 272, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу Старосамбірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Павлова Юрія Вячеславовича від 05.12.2019 про арешт коштів боржника у ВП №59882381, в частині накладення арешту на рахунок НОМЕР_1 у АТ АКБ "Львів".

Зобов`язати зняти арешт з коштів на рахунку НОМЕР_1, відкритому в АТ АКБ "Львів" на Старосамбірське дочірнє лісогосподарське підприємство обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс", накладеного на підставі постанови начальника відділу Старосамбірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Павлова Юрія Вячеславовича від 05.12.2019 в рамках виконавчого провадження №59882381.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Старосамбірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (місцезнаходження: вул.Галицька,114, м. Старий Самбір, Львівська область, 82000; ) на користь Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" (місцезнаходження: вул. Коцюбинського,6, м. Старий Самбір, Львівська область, 82000; ) судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено до 22.04.2020 року.

Суддя Гулкевич І.З.