Справа № 160/264/20
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2020 року Справа № 160/264/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -
09 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 призначити пенсію відповідно до п. "б" ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 17 серпня 2019 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за списком № 2 відповідно до п. "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період його роботи з 26.05.2006 року по 29.02.2012 року помічником машиніста бурової установки на ДП «Укрчорметгеологія»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 17 серпня 2019 року призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», нарахувати та виплатити її.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливим і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Позивач стверджує, що в період з 26.05.2006 року по 29.02.2012 року працював помічником машиніста бурової установки у ДП «Укрчорметгеологія». У цей період позивач виконував роботу протягом повного робочого дня при виконанні буріння геологорозвідувальних та гідрогеологічних свердловин в польових умовах, що передбачено Списком №2 розділ I, пункт «а» позиція 1.1а, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 та наказом на атестацію робочих місць №15 від 30.03.2007, що на його думку, відноситься до пільгового стажу роботи та дає право на достроковий вихід на пенсію.
26.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, додавши до своєї заяви повний пакет документів, однак, відповідач листом від 08.08.2019 №1230/03.12-11 фактично відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мотивуючи відмову тим, що зазначена професія відсутня в Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад, і показників на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Таку відмову позивач вважає протиправною та такою, що порушує його право на пенсійне забезпечення, що і стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/264/20. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
06 лютого 2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог, вказавши на відсутність правових підстав для зарахування спірних періодів до пільгового стажу через відсутність у Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад, і показників на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах посади «помічник машиніста бурової установки». У зв`язку з чим, відповідач не зарахував стаж роботи позивача у період з 26.05.2006 по 28.02.2012 на підприємстві ДП «Укрчорметгеологія» до пільгового та вказав, що загальний стаж ОСОБА_1 складає 37 років 21 день, що не дає право на пенсію на пільгових умовах.
Відповідач зазначає, що відповідно до п. 6 наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад, і показників на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та інших), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками, обчислення пільгового стажу проводиться з урахуванням фактичного відпрацьованого часу в порядку, викладеному в пункті 7 Порядку. Підприємство, на якому працював позивач є спеціалізованим, на працівників якого розповсюджується дія пунктів 6 та 7 Порядку, тобто обчислення пільгового стажу проводиться з урахуванням фактичного відпрацьованого часу в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 21,2 при п`ятиденному робочому тижні.
Посилаючись на вищевикладене та на довідку від 14.06.2019 №3/17 Державного підприємства «Укрчорметгеологія», де вказано фактично відпрацьований час на роботах із шкідливими умовами праці 9 років 1 місяць у період роботи ОСОБА_1 з 26.05.2006 по 31.05.2019 рік, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, ОСОБА_1 , 26.07.2019 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в особі Управління обслуговування громадян (сервісний центр) із заявою про призначення пенсії у відповідності до п.2 ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
До своєї заяви позивачем було додано: паспорт, РНОКПП, трудова книжка, військовий квиток, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, накази про атестацію робочих місць на 13 аркушах.
За результатами розгляду заяви позивача відповідач листом від 08.08.2019 №1230/03.12-11 «Про надання роз`яснення» фактично відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки: стаж роботи за Списком №2 відповідно до наданої довідки за період роботи з 26.05.2006 по 28.02.2012 на Державному підприємстві «Укрчорметгеологія» зарахувати не має підстав, оскільки зазначена професія помічник машиніста бурової установи відсутня в Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно розділу І, пункту "а", позиції 1.1а, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003. Тому загальний стаж роботи відповідно наданих документів станом на 26.07.2019 склав - 37 років 0 місяців 21 день, а за списком №2 склав - 4 роки 0 місяців 9 днів.
У зв`язку з чим, пенсійним органом повідомлено ОСОБА_1 про відсутність права на призначення пенсії відповідно до п.2.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу роботи.
Отже, спірним є питання підтвердження пільгового стажу роботи позивача з 26.05.2006 по 29.02.2012 на посаді помічника машиніста бурової установки 4 розряду, у зв`язку з відсутністю зазначеної посади у Списку №2.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Аналогічне положення міститься також і в статті 48 Кодексу законів про працю України, згідно з якою трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач з 26.05.2006 по 29.02.2012 року працював на ДП «Укрчорметгеологія».
Так, згідно з записом трудової книжки від 02.08.1979 серії НОМЕР_1 (запис №26) від 26.05.2006 позивач переведений помічником машиніста бурової установки 4 р. на ДП «Укрчорметгеологія».
Згідно із записом від 30.03.2007 №27 трудової книжки підтверджено право на пільгову пенсію за списком №2 розділ ІІ.
Згідно із записом від 01.03.2012 №28 ОСОБА_1 переведений машиністом бурової установки 5 р..
Тобто, у спірний період позивач виконував роботу протягом повного робочого дня при виконанні буріння геологорозвідувальних та гідрогеологічних свердловин в польових умовах, що передбачено Списком №2 розділ I, пункт «а» позиція 1.1а, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 та наказом на атестацію робочих місць №15 від 30.03.2007.
Починаючи з 01.03.2012 і по 30.06.2019 року позивач працював машиністом бурової установки у ДП «Укрчорметгеологія», у цей період позивач виконував роботу протягом повного робочого дня при виконанні буріння геологорозвідувальних та гідрогеологічних свердловин в польових умовах, що передбачено за період з 01.05.2015 по 02.08.2016 року Списком №2, розділ I, пункт «а», позиція 1.1а, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року (втратила чинність), наказом на атестацію робочих місць №15 від 30.03.2007 року, наказом на атестацію робочих місць №22 від 30.03.2012 року та за період з 03.08.2016 по 31.05.2019 року Списком №2, розділ I, підрозділ I, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016 року, наказом на атестацію робочих місць №22 від 30.03.2012 року, наказом на атестацію робочих місць №5 від 15.02.2017 року.
В матеріалах справи міститься довідка від 14.06.2019 №3/17, видана Державним підприємством «Укрчорметгеологія» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, про те, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в Криворізькій геолого-гідрогеологічній партії державного підприємства рудникової геології, промислових геологорозвідувальних робіт і технічного буріння «Укрчорметгеологія» у період з 26.05.2006 (наказ №45/к від 13.06.2006) по 29.02.2012 року (наказ №17/к від 01.03.2012) на посаді помічника машиніста бурової установки 4 розряду, виконував роботу повний робочий день, при виконанні буріння геологорозвідувальних та гідрогеологічних свердловин в польових умовах.
Згідно даної довідки вперше атестація робочих місць за умовами праці на підприємстві проведена у 2007 році. Підприємством зазначено, що за період роботи позивача на підприємстві, а саме: з 26.05.2006 по 31.05.2019 пільговий стаж роботи складає 9 років 1 міс.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 18.09.2018 по справі № 308/3135/17, відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Оскільки судом встановлено, що підприємство, на якому працював позивач, не проводило атестацію робочого місця в період часу його роботи з 26.05.2006 по 29.03.2007 рік, коли це стало законодавчо визначеною умовою для призначення пенсії на пільгових умовах, підстави для зарахування пільгового стажу в зазначений період для призначення пенсії відсутні.
Позивач також надав довідку від 28.10.2019 №3/34 щодо права на пільгову пенсію помічника бурової установки, видану Державним підприємством «Укрчорметгеологія» в якій зазначено, що згідно з розділом I «Гірничі роботи», підрозділу I «Відкриті гірничі роботи та роботи на поверхні» пункт «а», позиція 1.1а Списку №2 правом на таку пенсію користуються машиністи бурових установок у разі його підтвердження за результатами атестації відповідних робочих місць за умовами праці.
Відповідно до додатка В (примітка 1) до Класифікатора професій ДК 003:2005, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 26.12.2015 №375 та Класифікатора професій ДК 003:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327, похідні слова професій (професійних назв робіт) можуть застосовуватися за умови збереження галузевої та функціональної належності, кваліфікаційних вимог, виключення дублювання, збереження коду новоутвореної професії. За цим додатком передбачено похідне слово «помічник».
Оскільки професійна назва «помічник машиніста бурової установки» утворена за допомогою зазначеного вище похідного слова, при цьому зберігається галузева функціональна належність і кваліфікаційні вимоги, право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідного працівника визначається на тих самих умовах, що й за професією, передбаченою в Списку №2 (машиніст бурової установки).
За ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.
На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає необґрунтованою відмову відповідача в зарахуванні періоду роботи ОСОБА_1 у ДП «Укрчорметгеологія» згідно з довідкою ДП «Укрчорметгеологія» від 14.06.2019 №3/17 на посаді помічника машиніста бурової установки до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за списком № 2 відповідно до п. "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим, суд доходить до висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за списком №2 відповідно до п. "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період його роботи на ДП «Укрчорметгеологія» помічником машиніста бурової установки згідно з довідкою ДП «Укрчорметгеологія» від 14.06.2019 №3/17.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 17 серпня 2019 року призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», нарахувати та виплатити її, суд виходить з такого.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 17 серпня 2019 року призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», нарахувати та виплатити її буде втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та прийняттям рішення замість нього, що не входить до компетенції суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Таким чином, належним способом захисту прав позивача у цій справі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.07.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
З урахуванням чого, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (чч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Керуючись ст. ст. 132, 139, 241 - 246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області в зарахуванні періоду роботи ОСОБА_1 у ДП «Укрчорметгеологія» згідно з довідкою ДП «Укрчорметгеологія» від 14.06.2019 №3/17 на посаді помічника машиніста бурової установки до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за списком №2 відповідно до п. "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка викладена в листі від 08.08.2019 №1230/03.12-11.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за списком № 2 відповідно до п. "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період його роботи на ДП «Укрчорметгеологія» помічником машиніста бурової установки згідно з довідкою ДП «Укрчорметгеологія» від 14.06.2019 №3/17.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.07.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити повністю.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок ) грн. 33 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 16 березня 2020 року.

Суддя О.В. Царікова