Справа № 200/2636/20-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 р. Справа№200/2636/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Приватного акціонерного товариства Спеціалізоване управління № 112 «Стальконструкція» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій,

В С Т А Н О В И В:

Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Спеціалізоване управління № 112 «Стальконструкція» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості по відшкодування фактичних витрат на виплату пенсії, призначеної відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком № 2, за період з січня 2018 року по п`яте травня 2019 року в сумі 94 483,01 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач щомісяця до 25-го числа повинен був відшкодовувати суму фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, по працівниках підприємства, яким призначено відповідну пільгову пенсію, проте, в порушення вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2, у встановлені строки відповідачем відшкодовано не було, відтак за період з січня 2018 року по п`яте травня 2019 року у Публічного акціонерного товариства «Спеціалізоване управління № 112 «Стальконструкція» виникла заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 у розмірі 94 483,01 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, надав письмовий відзив, відповідно до якого зазначив, що до Публічного акціонерного товариства «Спеціалізоване управління № 112 «Стальконструкція» надійшов розрахунок сум фактичних витрат за період з січня 2018 року по п`яте травня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було збільшено дату досягнення пенсійного віку з 55 років до 59 року, у зв`язку з чим відповідно збільшено і строк відшкодування підприємством пільгової пенсії. Проте, відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі № 200/2636/20-а за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу у порядку письмового провадження, на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідач Публічне акціонерне товариство «Спеціалізоване управління № 112 «Стальконструкція» зареєстроване в якості юридичної особи за адресою 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Євпаторійська, буд. 49, .

Судом встановлено, що Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області призначена та виплачена пенсія на пільгових умовах пенсіонеру ОСОБА_1 , яка працювала в Публічному акціонерному товаристві "Спеціалізоване управління № 112 "Стальконструкція" та була зайняті на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці відповідно до п.п. "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список № 2), що підтверджується протоколом (розпорядження) про призначення пенсії, довідками про підтвердження пільгового стажу, про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії, а також виписками з розрахунку позивача.

Як видно з розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 по вказаному працівнику підприємства відповідача, витрати органу Пенсійного фонду України за період з січня 2018 року по п`яте травня 2019 року склали 94 483,01 грн.

Розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку таких пенсій в порядку, встановленому законодавством, надсилалися на адресу відповідача, про що свідчать листи управління, однак витрати відшкодовані не були.

Відомості стосовно оскарження зазначених розрахунків відповідачем у суду відсутні.

Відповідно до картки особового рахунку відповідача станом на час розгляду справи витрати управління по виплаті та доставці пільгових пенсій за спірний період на суму 94 483,01 грн. відповідачем не відшкодовані.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була призначена та виплачена пенсія відповідно до п. "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі за текстом - Закон № 1058-IV) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст.28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

На момент набрання чинності Закону № 1058-IV питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі за текстом - Закон 1788-XII), було врегульовано Законом України № 400/97-ВР від 26.06.1997 "Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі за текстом - Закон № 400/97-ВР).

Згідно абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених п.п. 1 та 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно абз. 3 п.1 ч. 1 ст. 4 Закону № 400/97-ВР встановлена ставка збору у розмірі 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абз. 4 п. 1 ст. 2 цього Закону.

Оскільки судом встановлено, що спір стосується стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "б"-"з" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на публічне акціонерне товариство "Спеціалізоване управління № 112 "Стальконструкція" покладений обов`язок щодо покриття витрат на виплату та доставку пенсій таким особам.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону № 400/97-ВР розроблена Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1.

Згідно п. 6.4 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствами до 20-го січня поточного року протягом десяти днів з новопризначених пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено п. 6.7 Інструкції.

Як вже зазначалось судом вище, відповідні розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за спірний період управлінням направлялись відповідачу та докази їх оскарження останнім суду не надані.

Судом встановлено, що пільгова пенсія ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 призначена 17.05.2011 року.

Станом на дату призначення ОСОБА_1 пільгової пенсії абз. 4 п. 1 ст. 2 Закон №400/97-ВР діяв у наступній редакції: "Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення ", відповідно до якої жінки мають право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

З 01 квітня 2014 року, відповідно до внесених змін, абзац 4 п. 1 ст. 2 Закону № 400/97-ВР діє в новій редакції, відповідно до якої до об`єкту оподаткування відносяться фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (замість ст. 12 Закону № 1788-ХІІ).

Згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, яка діяла станом на час призначення ОСОБА_1 пільгової пенсії) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п`яти років.

Разом із цим, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України" від 07.07.2011 № 3609-VI внесені зміни до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (які набрали чинності з 06.08.2011), якими зазначена стаття викладена в наступній редакції: "Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року ".

Враховуючи, що станом на час набрання чинності Законом України від 07.07.2011 №3609-VI ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) не досягла 55-річного віку, тобто, не набула права на пенсію за віком на загальних підставах, право на призначення їй пенсії за віком вона набуде з урахуванням чинного законодавства при досягненні нею 59 років (05.05.2019).

Отже, оскільки обов`язок відшкодування суб`єктом господарювання сплачених УПФУ пільгових пенсій у часі прив`язаний законодавством до досягнення особою загального пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд дійшов висновку, що суб`єкти господарювання мають відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсії за списком № 2 до досягнення пенсіонерами пенсійного віку з урахуванням приписів вказаної статті.

До аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові по справі № 805/1120/17-а (провадження № К/9901/23647/18).

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на ст. 58 Конституції України, де зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, - враховуючи те, що, по-перше, відшкодування суб`єктами господарювання витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не є мірою відповідальності, про яку йдеться мова у ст. 58 Конституції України - у спірних правовідносинах мають місце зобов`язальні правовідносини; по друге, зміна зобов`язальних правовідносин у цій сфері стосується лише поточних обов`язків суб`єктів господарювання, які виникли з дня набрання чинності нормативно-правових приписів, що змінили ці обов`язки - зворотної дії Закону у часі щодо обов`язків суб`єктів господарювання відшкодувати відповідні витрати не відбувається.

Враховуючи те, що в результаті несплати фактичних витрат на виплату та доставку сплачених пільгових пенсій відповідач має заборгованість за цей період, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі, та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на виплату пенсії, призначеної відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком № 2, за період з січня 2018 року по п`яте травня 2019 року в сумі 94 483,01 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Доказів пояснення вказаних витрат позивачем не надано, отже судові витрати стягнення з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Приватного акціонерного товариства Спеціалізоване управління № 112 «Стальконструкція» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за списком № 2, за період з січня 2018 року по п`яте травня 2019 року в сумі 94 483,01 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Спеціалізоване управління № 112 «Стальконструкція» (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Євпаторійська, буд. 49, ) на користь Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27 «а», ) заборгованість по відшкодування фактичних витрат на виплату пенсії, призначеної відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком № 2, за період з січня 2018 року по п`яте травня 2019 року в сумі 94 483 (дев`яносто чотири тисячі чотириста вісімдесят три) гривні 01 (одну) копійку.

Рішення складено 22 квітня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу 6 Прикінцеві положення КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя С.І. Бабіч