Справа № 320/1804/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 року №320/1804/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області (далі - Відповідач), у якому просив суд:

- визнати протиправною відмову Управління соціального захисту Вишгородської районної державної адміністрації Київської області щодо не здійснення виплати компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум щорічної допомоги на оздоровлення згідно з рішенням судів у справах №2-2725/10 та №А-635/11;

- стягнути з Управління соціального захисту Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум щорічної допомоги на оздоровлення, які виплачені на виконання рішень судів у справах: №2-2725/10 в сумі 6761,27 грн.; №А-635/11 в сумі 6834,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що його батьку ОСОБА_2 були присуджені виплати сум щорічної допомоги на оздоровлення згідно з рішенням судів у справах №2-2725/10 та №А-635/11. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що є спадкоємцем ОСОБА_2 , а тому має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум щорічної допомоги на оздоровлення згідно з рішенням судів у справах №2-2725/10 та №А-635/11 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Позивачем заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору. У вказаному клопотання позивач просить суд звільнити від сплати судового збору у зв`язку із тяжким матеріальним становищем.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI (зі змінами та доповненнями) за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Розглянувши вказане клопотання, суд вважає за необхідне звільнити позивача від сплати судового збору за звернення з даною позовною заявою до суду.

Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 відкрито провадження у. справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідач, з позовом не погодився, надав до суду письмовий відзив, в якому вказав, що право на компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати має особистий характер, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті забезпечити наявність засобів існування конкретної особи. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати припиняються.

Позивачем подано відповідь на відзив, де Позивач просить позов задовільнити та зазначає аналогічні доводи, викладені в позовній заяві.

Позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог у якій він додатково просив визнати протиправною відмову Управління соціального захисту Вишгородської районної державної адміністрації Київської області щодо не здійснення виплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум щорічної допомоги на оздоровлення згідно з рішенням судів у справах №2-2725/10 та №А-635/11.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 були присуджені виплати сум щорічної допомоги на оздоровлення згідно з рішенням судів у справах №2-2725/10 та №А-635/11.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що є спадкоємцем ОСОБА_2 .

20.08.2019 Позивачу були виплачено суми щорічної допомоги на оздоровлення згідно з рішенням судів у справах №2-2725/10 та №А-635/11.

Позивач звернувся до Відповідача із заявою про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум щорічної допомоги на оздоровлення згідно з рішенням судів у справах №2-2725/10 та №А-635/11 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Відповідач листом від 08.01.2020 №57 відмовив Позивачу у зв`язку з відсутністю підстав.

Не погоджуючись з такими діями Відповідача, Позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Частиною другою Закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ч. 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 року №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:

пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додатковоїпенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);

соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві абопрофесійного захворювання, страховівиплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);

стипендії;

заробітна плата (грошове забезпечення).

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що щорічна допомога на оздоровлення не є тим видом доходів, які відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підлягають компенсації. Крім того щорічна допомога на оздоровлення за своєю природою має разовий характер.

Згідно з частиною четвертою статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1219 ЦК України передбачено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Стаття 1227 ЦК України регулює питання спадкування сум заробітної плати, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване.

У справі, що розглядається, установлено, що за життя ОСОБА_2 йому не була нарахована чи стягнута компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушення встановлених строків їх виплати.

Компенсація працівникам частини заробітної плата у зв`язку з порушенням строків її виплати має компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати, ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги (рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №9-рп/2013)

За своєю правовою природою право на компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати має особистий характер, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті забезпечити наявність засобів існування конкретної особи. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати припиняються.

Оскільки до складу спадщини входять тільки цивільні права та обов`язки, то не переходять у спадщину права і обов`язки спадкодавця в адміністративних, трудових, інших правовідносинах, якщо вони не набули цивільно-правового майнового змісту.

Не переходять у спадщину також цивільні права і обов`язки, нерозривно пов`язані з особистістю спадкодавця, котрі він не міг би нікому передати і за життя. Право на отримання компенсації працівникам частини заробітної плата у зв`язку з порушенням строків її виплати має особистий характер, оскільки покликане забезпечити наявність засобів існування для конкретних осіб.

Отже, зі смертю такої особи припиняється і право на отримання відповідної виплати.

За таких обставин суд дійшов до висновку про те, що Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

З огляду на це, безпідставними є доводи Позивача про те, що він як син та спадкоємець першої черги за законом має право на отримання компенсації втрати частини у зв`язку з порушенням строків виплати сум щорічної допомоги на оздоровлення, що належали спадкодавцеві, на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Керуючись статтями 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.