Справа № 521/2497/20
Суддя: Тополева Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №521/2497/20
Провадження №2-а/521/77/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Черненко Я.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Стороженка Сергія Олександровича, Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом ОСОБА_1 до Інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Стороженка Сергія Олександровича, Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови, посилаючись на те, що 11 лютого 2020 року від державного виконавця дізнався, що відносно нього інспектором з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Стороженком Сергієм Олександровичем було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності від 12 грудня 2019 року серії ОД №001932.

Відповідно до вказаної постанови, позивач, керуючи транспортним засобом «Citroen C4», д. н. з. НОМЕР_1 , 12 грудня 2020 року о 13 годині 08 хвилин в м. Одесі по вул. Катериненській, 1, здійснив зупинку, стоянку на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією дорожньої розмітки та транспортним засобом, що зупинився менша 3 м, що суттєво перешкоджає руху та створює загрозу безпеці руху, чим позивач порушив вимоги п. 15.8 ПДР, що є підставою для застосування адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3, ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Позивач зазначає, що пункт ПДР зазначений в постанові має виправлення, що є неприпустимим. Так, п. 15.8 ПДР, на який посилається інспектор, як на порушення позивачем норм ПДР передбачає, що на трамвайній колії попутного напрямку, розташованій ліворуч на одному рівні з проїзною частиною для руху нерейкових транспортних засобів, дозволяється зупинка лише для виконання вимог цих Правил, а на розташованих біля правого краю проїзної частини - лише для посадки (висадки) пасажирів чи виконання вимог цих Правил. Таким чином, пункт ПДР, що вказаний в постанові не відповідає описовій частині п. 15.8 ПДР. Оскаржувана постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, передбаченого п. 15.8 ПДР, а відтак не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Крім того, позивач зазначає, що з боку інспектора також було порушено ч. 3 ст. 279-1 КУпАП, яке полягає в тому, що останній склавши постанову про притягнення до адміністративної відповідальності зобов`язаний розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Втім, вказані норми інспектором не були дотриманні, внаслідок чого було порушено права позивача, у випадку підтвердження його вини у вчиненні правопорушення, в силу ч. 4 ст. 279-1 КУпАП сплатити 50% розміру штрафу протягом 10 банківських днів.

Також вказав, що копія постанови була направлена на адресу, за якою він не проживає протягом чотирьох років, що також позбавило його права на своєчасне повідомлення відповідача про суттєві обставини передбачені ст. 279-7 КУпАП, зокрема про те, що транспортним засобом 12 грудня 2019 року він не керував, а останній перебував у користуванні рідної дочки позивача, яка також на теперішній час позбавлена такого права. Тобто адміністративне стягнення було покладено на особу, яка його не вчиняла.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Стороженко Сергій Олександрович та представник Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради у відкрите судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 14 квітня 2020 року представником відповідачів було подано відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просив відмовити. Обґрунтовуючи заперечення проти позову зазначив наступне.

Міркування позивача, що він порушив п. п. «д» п. 15.8 ПДР України є надуманими, оскільки у п.15.8 ПДР відсутні будь-які підпункти та в описовій частині постанови чітко вказано порушення ПДР, що відповідають п. п. «д» п. 15.9 ПДР, а саме: «здійснив зупинку, стоянку на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією дорожньої розмітки та транспортним засобом, що зупинився менша 3 м, що суттєво перешкоджає руху та створює загрозу безпеці руху».

Зазначив, що порушення правил зупинки підтверджуються зображеннями фотофіксації правопорушення та розміщені на відповідному сайті. Крім того, на момент розгляду справи інспектор з паркування керувався інформацією КУ «СМЕП» ОМР, щодо розмірів проїзної частини та нанесеної дорожньої розмітки на ділянці дороги за адресою: м. Одеса, вул. Катериненська, 1, з якої слідує, що загальна ширина смуги від краю проїзної частини до суцільної лінії розмітки у місці зупинки зазначеного транспортного засобу складає 3,4 м, а ширина зазначеного транспортного засобу складає 1,78 м.

Щодо міркувань позивача стосовно того, що він не керував вказаним транспортним засобом та направлення постанови за адресою, за якою позивач не проживає, представник відповідачів зазначив, що відповідно до ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. В силу ст. 279-1 КУпАП у разі, якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Таким чином, представник відповідачів вважає, що дії інспектора з паркування відповідають вимогам законодавства, постанова від 12 грудня 2019 року серії ОД №001932 є правомірною, відповідальна особа встановлена згідно чинного законодавства, вина підтверджена доказами, позивача притягнуто до відповідальності законно, тому підстави для скасування постанови - відсутні.

Суд, вивчивши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою серії ОД №001932 від 12 грудня 2019 року про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), складеної інспектором з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Стороженком Сергієм Олександровичем, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Citroen C4», д. н. з. НОМЕР_1 , 12 грудня 2020 року о 13 годині 08 хвилин в м. Одесі по вул. Катериненській, 1, здійснив зупинку, стоянку на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією дорожньої розмітки та транспортним засобом, що зупинився менша 3 м, що суттєво перешкоджає руху та створює загрозу безпеці руху, чим позивач порушив вимоги п. п. «д» п. 15.8 ПДР, що є підставою для застосування адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3, ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 12 грудня 2020 року о 13 годині 08 хвилин в м. Одесі по вул. Катериненській, 1, на транспортному засобі «Citroen C4», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку, стоянку на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією дорожньої розмітки та транспортним засобом, що зупинився менша 3 м, що суттєво перешкоджає руху та створює загрозу безпеці руху, чим позивач порушив вимоги п. п. «д» п. 15.8 ПДР.

Так, п. 15.8 ПДР передбачає, що на трамвайній колії попутного напрямку, розташованій ліворуч на одному рівні з проїзною частиною для руху нерейкових транспортних засобів, дозволяється зупинка лише для виконання вимог цих Правил, а на розташованих біля правого краю проїзної частини - лише для посадки (висадки) пасажирів чи виконання вимог цих Правил.

Встановлено, що будь-яких підпунктів, зокрема п. п. «д», пункт 15.8 ПДР не містить.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що інспектором з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Стороженком Сергієм Олександровичем, невірно зазначено відповідну норму ПДР, стосовно адміністративного правопорушення.

Щодо доводів представника відповідачів в цій частині, суд зазначає, що у вказаній постанові інспектором Стороженком Сергієм Олександровичем чітко зазначено, що позивач порушив саме «п. 15.8 (д)» ПДР, а тому доводи стосовно того, що інспектор при винесені посилався на п. п. «д» п. 15.9 ПДР судом не приймаються.

Відповідно до ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесені відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Суд погоджується з доводами представника відповідача щодо того, що адміністративну відповідальність за вчинене правопорушення несе відповідальна особа - фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Згідно ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Позивач зазначає, що понад чотири роки проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У відзиві на позовну заяву представник відповідачів посилається на те, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, власником транспортного засобу «Citroen C4», д. н. з. НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, будь-яких доказів на підтвердження того, що саме ця адреса місця реєстрації позивача вказана у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, а отже і на підтвердження того, що відповідачами було направлено оскаржувану постанову саме на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 , відповідно до ст. 279-1 КУпАП, суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 279-1 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та шостою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), інспектор з паркування зобов`язаний розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Обґрунтовуючи заперечення стосовно відсутності на лобовому склі транспортного засобу копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, представник відповідачів зазначив, що інспектор виконав вимоги ч. 3 ст. 279-1 КУпАП та розмістив на лобовому склі копію оскаржуваної постанови. Разом з цим, з наданих представником відповідачів фотографій з місця правопорушення, вбачається, що на лобовому склі транспортного засобу «Citroen C4», д. н. з. НОМЕР_1 відсутні будь-які повідомлення та листи, зокрема і копія оскаржуваної постанови. Таким чином, доводи представника відповідачів у цій частині також не знайшли свого підтвердження.

На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що підставами для скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також не виконання інспектором вимог, передбачених чинним законодавством щодо процедури притягнення до адміністративної відповідальності, враховуючи, помилково зазначену у постанові норму ПДР, стосовно адміністративного правопорушення, та невідповідності оскаржуваної постанови вимогам ст. 283 КУпАП, з врахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 шляхом скасування рішення відповідача, прийнятого у виді постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 243-246, 250, 251, 255, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Стороженка Сергія Олександровича, Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову Інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Стороженка Сергія Олександровича серії ОД №001932 від 12 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.В. Тополева