Справа № 524/1238/20
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 р.Справа № 524/1238/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Зеленського В.В.,

Суддів: П`янової Я.В. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кравченко В.В. на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.03.2020, головуючий суддя І інстанції: Вінтоняк Н.Д., вул. Першотравнева, 29/5, м. Кременчук, Полтавська, 39600, повний текст складено 25.03.20 у справі № 524/1238/20

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кравченко В.В. третя особа Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 Батальйону ПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Кравченко В.В. (надалі також - відповідач), в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2132059 від 19.02.2020, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

02.03.2020 під час відкриття провадження у справі Автозаводським районним судом м. Кременчука було залучено до участі у судовому розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.03.2020 позовні вимоги задоволено.

Скасовано постанову інспектора роти № 3 Батальйону ПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Кравченко В.В. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2132059 від 19.02.2020 (надалі також - постанова № 2132059 від 19.02.2020, оскаржувана постанова) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі також - КУпАП), провадження у адміністративній справі закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального, процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення дійшов помилкового висновку, що постанова серії ЕАК № 2132059 від 19.02.2020 не відповідає вимогам частини третьої статті 283 КУпАП, так як у такій постанові не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення позивача. Звертає увагу, що оскаржувана постанова містить посилання на бодікамеру ВІ01072, якою здійснювався відеозапис правопорушення позивача. Зазначає, що позивачем до позовної заяви не додано жодних доказів на підтвердження позовних вимог. Звертає увагу, що суд першої інстанції не врахував, що під час винесення оскаржуваної постанови він діяв з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача та третьої особи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19 лютого 2020 року інспектором роти № 3 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Кравченко В.В. винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2132059 від 19.02.2020, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн. (а.с. 3) за те, що 15 лютого 2020 року о 16 год 50 хв позивач, керуючи транспортним засобом CHEVROLET EVANDA, державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті при повороті ліворуч не надав переваги у русі транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку, чим порушив пункт 16.6 Правил дорожнього руху.

Скориставшись правом на оскарження постанови № 2132059 від 19.02.2020 у судовому порядку, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про її скасування.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із відсутності належних доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі також - КУпАП).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції та водночас зазначає таке.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За частинами другою та третьою статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Крім того, згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 ( із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як убачається із матеріалів справи відповідачем на підтвердження правомірності винесення постанови №2132059 від 19.02.2020 одночасно із поданням відзиву на адміністративний позов було надано оптичний диск з відеофіксацією події правопорушення, в якому містяться три відеофайли фіксації обставин 19 лютого 2020 року. В одному з них, відеозапису із реєстратора (Video_2020_03_04_14_00_52) відображено рух автомобіля CHEVROLET EVANDA, державний номерний знак НОМЕР_1 , який розпочинається 19.02.2020 о 16 год 46 хв 47 с, а закінчується фіксація на 16 год 47 хв 43 с. На цьому відео зафіксовано, що вказаний автомобіль на перехресті, при повороті ліворуч, не надав перевагу у русі зустрічному транспортному засобу 19.02.2020 (час фіксації - з 16 год 46 хв 47 с до 16 год 46 хв 50 с).

Проте, в пункті 6 оскаржуваної постанови зазначено, що час вчинення правопорушення 19.02.2020 - 16 год 50 хв 48 с, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Відомостей про технічний засіб (відеореєстратор), яким здійснено відеозапис правопорушення, в оскаржуваній постанові не зазначено.

Інші два відеозаписи подій 19 лютого 2020 року із Бодікамери ВІ01072, на яку є посилання в оскаржуваній постанові, а саме: відеозапис (починається запис о 16 год 59 хв 59 с, закінчується - о 17 год 04 хв 59 с), та відеозапис (починається о 17 год 04 хв 59 с, а закінчується - о 17 год 06 хв 43 с) містять фіксацію процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З урахуванням того, що в оскаржуваній постанові є посилання тільки на технічний засіб Бодікамеру ВІ01072, відеозаписи з якого не містять інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у порушення частини 3 статті 283 КУпАП у постанові №2132059 від 19.02.2020 не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення.

У такому разі, за відсутності у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі №2132059 від 19.02.2020 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис з фіксацією правопорушення, наданий відповідачем відеофайл (Video_2020_03_04_14_00_52) /а.с. 17/ не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути здійснене на підставі неналежних доказів його вини.

Аналогічна висновок сформований у постановах Верховного Суду 24.01.2019 року у справі № 428/2769/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, від 19.02.2020 у справі № 524/1284/17.

З огляду на викладене, колегія суддів зауважує, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в обґрунтування законності винесеної ним постанови та застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією частини другої статті 122 КУпАП, не долучено до матеріалів справи жодних належних доказів.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Проте, зазначена постанова є предметом оскарження, а тому не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Ураховуючи те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Твердження відповідача про те, що оскаржуючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності саме позивач повинен підтвердити належними і допустимими доказами доводи, наведені ним у адміністративному позові, є хибним, оскільки процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень процесуального законодавства покладено на відповідача.

Інші доводи, наведені відповідачем у апеляційній скарзі, спростовуються наведеними вище висновками суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваної постанови та наявність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кравченко В.В. залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.03.2020 у справі № 524/1238/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Зеленський
Судді Я.В. П`янова І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 23.04.2020 року