Справа № 160/4141/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 160/4141/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дурасової Ю.В.,
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 (головуючий суддя Лозицька І.О., повний текст рішення складено 20.01.2020)

у справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з врахуванням необмежених в розмірі основних видів грошового забезпечення, всіх додаткових видів грошового забезпечення та премії в розмірі 83% (замість 70%) грошового забезпечення для обчислення її основного розміру та без урахування розстрочки, передбаченої постановою КМУ № 103 від 21.02.2018 року;

- зобов`язати відповідача розрахувати та виплатити позивачу пенсію з 01.01.2018 року з посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до вимог постанови КМУ № 704 від 30.08.2017 року, з урахуванням 50% розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня календарного року, всіх додаткових видів грошового забезпечення, а саме: робота з таємними виробами, носіями, документами - 15%; надбавка за особливо важливі завдання - 50%; премія - 10%, в розмірі 83% грошового забезпечення для обчислення пенсії без урахування розстрочки, передбаченої Постановою КМУ № 103 від 21.02.2018 року Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Позов обґрунтовано тим, що дії відповідача щодо зменшення основного розміру його пенсії з 83% до 70% від суми грошового забезпечення є протиправними, такими діями відповідача порушені конституційні права позивача. Позивач також вважає, що відповідач порушив порядок перерахунку та строки виплати пенсії в повному обсязі з власної вини, оскільки застосував положення постанови Кабінету Міністрів України №103 без належного врахування та застосування положень ст. 13, 43, ч. 3 ст. 52, ч. 2 ст. 55, ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають вищу юридичну силу та підлягають застосуванню при проведенні перерахунку. Крім того, позивач зазначив, що своїми протиправними діями відповідач позбавив його з 01.01.2018 року надбавок, доплат та премій, які були включеними в розрахунок грошового забезпечення позивача для обчислення основного розміру пенсії виключно згідно з вимогами Закону України Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб надбавок, доплат та премій, які були включеними в розрахунок грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 83% до 70% сум грошового забезпечення та зобов`язано здійснити з 1 січня 2018 року перерахунок пенсії позивача, відповідно до ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Свою позицію, в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтував тим, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто з урахуванням максимального розміру пенсії, який не повинен перевищувати 83% відповідних сум грошового забезпечення, призначеного ОСОБА_1 .

Також судом першої інстанції зазначено, що відповідач не наділений повноваженнями щодо визначення розміру грошового забезпечення, а здійснює нарахування пенсії на підставі наданих йому довідок про розмір грошового забезпечення, який, у свою чергу, складається з певних складових, про що зазначається у довідці. Водночас, при проведенні перерахунку пенсії відповідач враховує відомості довідок про розмір грошового забезпечення позивача при проведенні перерахунку, а не раніше видані довідки, в тому числі з 01.01.2018 року, відповідно. У зв`язку з цим, в цій частині в задоволенні позову відмовлено.

При цьому вказано на те, що на час розгляду цієї справи компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії позивачу не нарахована та у конкретній сумі не визначена, у зв`язку з чим позовна вимога про компенсацію втрати частини доходу, задоволенню не підлягає.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що предметом спору в адміністративній справі є визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру раніше призначеної пенсії позивачу з 01.01.2018 року з 83% до 70% сум грошового забезпечення при проведенні її перерахунку та врахування складових при обчисленні розміру пенсії. Тому, враховуючи, що суми перерахованої на підставі рішення суду пенсії позивачу не нараховувались, він не зазнав втрат частини доходів. Таким чином, позовні вимоги у вказаній частині судом першої інстанції не задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції (в частині відмови в задоволенні позовних вимог), позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, зазначає, що судом першої інстанції (в частині відмови в задоволенні позовних вимог) порушено норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та винести нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що він з 01.01.2018 року позбавлений відповідачем набавок, доплат та премій, які були включені в розрахунок грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії згідно норм Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Вказує, що йому не виплачувалася пенсія в розмірі 14 346,55грн. з 01.01.2018 року, а в 2019 році не виплачувалася в розмірі 16 091,60грн. згідно норм закону. Різниця недоплати пенсії в місяць за вказаний період склала 9993,05грн, та відповідно 10476,10грн. Тому вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що позивач не зазнав втрат частини доходів. Судом першої інстанції не враховано, що перерахована пенсія виплачувалася в 2018 році в розмірі 50% та в 2019 році - 75%, що дає йому право на компенсацію, оскільки пенсія, перерахована з 01.01.2018 року в розмірі 100% без врахування всіх додаткових видів грошового забезпечення. Вважає, що суд першої інстанції застосував практику Верховного Суду, яка не стосується його позовних вимог. Вважає також помилковим висновком суду першої інстанції, що його позовна вимога про компенсацію втрати частини доходів є передчасною, оскільки у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

До апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Також, позивачем до суду апеляційної інстанції направлено заяву, в якій позивач, постилаючись на судову практику, просить задовольнити позовні вимоги.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером Міністерства оброни України, інвалід війни 2 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 27.03.2007 року та матеріалами пенсійної справи.

З 09.09.1997 року позивачу призначена пенсія за вислугу років в розмірі 83% грошового забезпечення.

Згідно пояснень позивача в 2019 році позивачу було підвищено пенсію, тому 26.03.2019 року він звернувся до відповідача за роз`ясненнями з цього приводу.

У відповідь на заяву позивача йому був надісланий лист від 10.04.2019 року за вих. № 2621/А-09, в якому відповідач зазначив, що перерахунок пенсії був проведений відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 року зі складових грошового забезпечення за відповідною посадою, визначених у довідці від 05.03.2018 року № ФД 109617, наданої Дніпропетровським ОВК для перерахунку пенсії.

Позивач вважає дії відповідача протиправними щодо перерахунку його пенсії згідно Постанови КМУ №103, оскільки такими діями відповідач позбавив його з 01.01.2018 року надбавок, доплат та премій, які були включеними в розрахунок його грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії; також відповідач протиправно обмежив відсоткове значення від грошового забезпеченні, яке враховується при нарахуванні пенсії з 83% до 70%.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносини слід застосовувати норми Конституції України, Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-XII від 09.04.1992 року, норми Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи №3668-VI від 08.07.2011 року, норми Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні №1166-VII від 27.03.2014 року, норми Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ від 19.10.2000 року.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-XII від 09.04.1992 року (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років 50%, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55% відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3% відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, статтею 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Отже перерахунок пенсії має здійснюватися за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Водночас, якщо пенсіонер згодом може надати додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Таким чином, перерахунок пенсії може бути здійснено за нормами Закону (а не іншого нормативно-правового акту).

Усі призначені за цим Законом (ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб) пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною 2 статті 51 цього Закону. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції вказана норма запобігає зменшенню розміру пенсії при перерахунку.

Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.

Слід взяти до уваги, що Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3668-VI від 08.07.2011 року внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-XII від 09.04.1992 року, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80% відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100%, до категорії 2, - 95 %.

При цьому, Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні №1166-VII від 27.03.2014 року внесені зміни у ч. 2 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, згідно з якими цифри 80 замінено цифрами 70.

Натомість, зазначені зміни можуть стосуватися лише осіб, яким пенсія призначається вперше і не може стосуватися осіб, яким вже була призначена пенсія (тобто перерахунок пенсії за вказаними змінами не відбувається).

Так, в силу ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, аналіз вказаних вище норм вказує, що зміни, внесені до законодавства щодо проходження військової служби після призначення пенсії особі, не поширюються на правовідносини щодо перерахунку вже призначеної пенсії. Адже, призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії (така правова позиція неодноразово висловлювалася в постановах Верховного Суду).

Крім того, ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-XII від 09.04.1992 року визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма, також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

Кабінет Міністрів України затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 45 від 13.02.2008 р. (долі Порядок №45), яким визначив, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права.

Водночас, у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017 року, з 1 березня 2018 року змінено грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, тому у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.

При цьому, відповідно до частини 4 статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (№2262-ХІІ), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, вказана норма встановлює можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення, та недопущення зменшення розміру пенсії.

Постановою КМУ «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 р. постановлено здійснити перерахунок призначених до 1 березня 2018 року на підставі вказаного Закону пенсій з 1 січня 2018 року.

Натомість, регулює порядок призначення відповідних пенсій безпосередньо стаття 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (№2262-ХІІ), а стаття 63 цього Закону визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

При цьому, зміни до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (№2262-ХІІ) ні Законом № 3668-VI, ні Законом № 1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Таким чином, системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (№2262-ХІІ) щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (№2262-ХІІ), яка змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII, не зазнала.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто з урахуванням максимального розміру пенсії, який не повинен перевищувати 83% відповідних сум грошового забезпечення, призначеного ОСОБА_1 .

При перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто відповідно до ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 24.04.2018 року, справа № 686/12623/17, від 16.10.2019 справа № 240/5401/18.

Згідно із ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для не застосування зазначених норм.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції, звертає увагу, що відповідно до пункту 2 постанови КМУ «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 р. виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 р. у таких розмірах:

- з 01 січня 2018 р. - 50%;

- з 01 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 року - 75%;

- з 01 січня 2020 року - 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 р.

Натомість, у зв`язку зі скасуванням пункту 2 постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії - скасовано.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.03.2020 р. у справі № 160/3586/19 дійшла висновку, що саме з 05 березня 2019 року пенсія підлягає виплаті у розмірі 100% суми підвищення пенсії та що на момент ухвалення рішення у цій зразковій справі дії ГУПФУ щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 05 березня 2019 р. 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, є протиправними.

Отже, в силу ч.5 ст. 242 КАС України, враховуючи висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав для висновку, що дії відповідача до 05 березня 2019 р. були протиправними щодо зменшення розміру пенсії позивачу, тому позовні вимоги щодо зменшення розміру пенсії позивачу в період до 05 березня 2019 р. не підлягають задоволенню.

Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 05 березня 2019 року, з урахуванням вже сплачених сум, визначається Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, отже підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції «Захист прав власності».

Таким чином, колегія суддів апеляційної скарги дійшла висновку, що сума підвищення у розмірі 100 % підлягає виплаті позивачу саме з 05 березня 2019 р.

У зв`язку з цим, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги щодо виплати підвищеної пенсії позивача, а саме починаючи з 05 березня 2019 р. (тобто з 05 березня 2019 р. виплату перерахованої підвищеної пенсії позивача слід виплачувати у 100 відсотковому розмірі, а не в іншому відсотковому значенні виплати підвищеної пенсії, які були передбачені постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року.

Отже, вимога позивача щодо виплати у 100 відсотковому розмірі суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року підлягає частковому задоволенню: починаючи з 05 березня 2019 р., а не з 01.01.2018 року (як того просить позивач).

З приводу позовної вимоги ОСОБА_1 щодо врахування визначених складових грошового забезпечення під час перерахунку пенсії, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Відповідно до Порядку передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення та виплати пенсій деяким категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року № 1522, з 01.01.2007 року на Пенсійний фонд України покладені функції лише з призначення і виплати пенсії, а функції розрахунку вислуги років, визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення пенсій, належить до компетенції уповноваженого органу того міністерства або відомства, звідки військовослужбовця або особу рядового чи начальницького складу було звільнено зі служби.

Відповідно до п. 9 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України", Пенсійний фонд України та його головні управління мають право перевіряти правильність складення довідок.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в рішенні від 13.03.2019 року по зразковій адміністративній справі № 240/6263/18 (адміністративне провадження № Пз/9901/19), відповідно до якої орган Пенсійного фонду здійснює перерахунок пенсії на підставі довідок, в яких визначено розмір грошового забезпечення для перерахунку. Однак, територіальний орган Пенсійного фонду не має права самостійно визначати розміри грошового забезпечення позивачу.

Відповідно до п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 45 (в редакції станом на момент проведення перерахунку пенсії), під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Так, в матеріали справи містять довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій у порядку, визначеному рішенням КМУ, яка видана Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом №ФД109617 від 05.03.2018 року (а.с. 21).

Згідно вказаної довідки, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, за нормами чинними на 01.03.2018 року за посадою райвоєнком, становить:

- посадовий оклад 5070 грн,

- оклад за військовим званням (полковник) 1480 грн,

- надбавка за вислугу років (50%) 3275 грн,

- усього 9825 грн.

Саме з урахуванням цієї довідки позивачу був проведений перерахунок пенсії щодо підвищення пенсії позивача.

Слід зазначити, що відповідач не наділений повноваженнями щодо визначення розміру грошового забезпечення, а здійснює нарахування пенсії на підставі наданих йому довідок про розмір грошового забезпечення, який, у свою чергу, складається з певних складових, про що зазначається у довідці.

Отже відповідач діяв правомірно, застосовуючи суми, зазначені в довідці №ФД109617 від 05.03.2018 року при перерахунку пенсії позивача.

У зв`язку з цим, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні даної позовної вимоги, оскільки відсутні підстави для застосування інших складових при перерахунку підвищення пенсії позивача, ніж ті, що зазначені в Довідці про розмір грошового забезпечення №ФД109617 від 05.03.2018 року.

З приводу позовної вимоги ОСОБА_1 щодо компенсації втрати частини доходів, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду цієї справи компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії позивачу не нарахована та у конкретній сумі не визначена, то позовна вимога про компенсацію втрати частини доходу, задоволенню не підлягає. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що предметом спору в адміністративній справі є визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо зменшення відсоткового значення розміру раніше призначеної пенсії позивачу з 01.01.2018 року з 83% до 70% сум грошового забезпечення при проведенні її перерахунку та врахування складових при обчисленні розміру пенсії. Тому, враховуючи, що суми перерахованої на підставі рішення суду пенсії позивачу не нараховувались, він не зазнав втрат частини доходів.

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 цього Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (статті 3 Закону).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (статті 4 Закону).

Компенсацію виплачують за рахунок:

- власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету;

- коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету (статті 6 Закону).

Частиною 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ від 19.10.2000 року постановою Кабінету Міністрів України за №159 від 21.02.2001 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі Порядок №159).

Дія Порядку №159 поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи) (пункт 1 Порядку №159).

Згідно з пунктом 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Приклади обчислення суми компенсації наведено у додатку.

Відповідно до пункту 9 Порядку №159 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та у пункті 4 Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ від 19.10.2000 року, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18 листопада 2014 року у справі №21-518а14, від 11 липня 2017 року у справі №21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 05 жовтня 2018 року у справі №127/829/17, від 12.02.2019 у справі №814/1428/18 та від 10.04.2019 №686/13725/17.

Оскільки правовідносини у даній справі пов`язані з дією постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, то право на компенсаційні виплати також пов`язане з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11.03.2020 р. у зразковій справі № 160/3586/19, в якій зазначено, що саме з 05 березня 2019 року пенсія підлягає виплаті у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 року.

Отже, компенсаційні виплати в разі неотримання пенсійних виплат в розмірі 100% підвищення пенсії також підлягають задоволенню з 05 березня 2019 року, оскільки у період до 05 березня 2019 року відповідач діяв у відповідності до норм законодавства України, тому позивач набув право на компенсаційні виплати лише з 05 березня 2019 року.

Таким чином, позовні вимоги щодо компенсації втрати частини доходу також підлягають частковому задоволенню, а саме починаючи з 05 березня 2019 року.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати розгляду справи, характер спірних відносин судові витрати розподілу не підлягають.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати, та в цій частині прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 виплату підвищеної пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року, в розмірі 100% суми підвищеної пенсії, починаючи з 05 березня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини пенсії (доходу), починаючи з 05 березня 2019 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Строки касаційного оскарження, з урахуванням п. 3 Розділу IV «Прикінцеві Положення» КАС України в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020, продовжуються на строк дії карантину.
Повний текст постанови виготовлено 15.04.2020.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова