Справа № 640/3845/20
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

17 квітня 2020 року м. Київ № 640/3845/20

Окружний адміністративний суд міста Києва, у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Ай Ті Трейдінг»
до Головного управління Держапраці у Київській області
про визнання протиправною та скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ай Ай Ті Трейдінг» (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області (далі також - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №І П/ФС від 21.01.2020 року Першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Київській області В. Андрієнко на Товариство з обмеженою відповідальністю «Ай Ай Ті Трейдінг» () (далі також - оскаржувана постанова).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Через канцелярію суду 16.04.2020 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № І П/ФС від 21.01.2020 року Першого заступника начальника Головною управління Держпраці у Київській області В. Андрієнко на Товариство з обмеженою відповідальністю «Ай Ай Ті Трейдінг» () до набрання законної сили рішенням суду по справі № 640/3845/20 за позовом ТОВ «Ай Ай Ті Трейдінг» до Головною управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною га скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № І П/ФС від 21.01.2020 року Першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Київській області В. Андрієнко на Товариство з обмеженою відповідальністю «Ай Ай Ті Трейдінг» ();

- зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 61708166 Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіальною управління юстиції у м. Києві, відкритому на підставі постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № І П/ФС від 21.01.2020 року Першого заступника начальника Головною управління Держпраці у Київській області В. Андрієнко на Товариство з обмеженою відповідальністю «Ай Ай Ті Трейдінг» () за порушення законодавства про працю у сумі 4 173,00 гри., до розгляду по суті та набрання законної сили рішенням суду у даній справі № 640/3845/20.

В обґрунтування заяви про забезпечення адміністративного позову позивачем зазначено, що позов обґрунтовано фактами протиправності наказу про призначення перевірки, дій головних ревізорів - інспекторів під час перевірки, що свідчить про протиправність оскаржуваної постанови.

Звернувшись до АТ «ПриватБанк», позивач дізнався, що Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 07.04.2020 року відкрито виконавче провадження ВП №61708166 на виконання постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № І П/ФС від 21.01.2020 року Першого заступника начальника Головною управління Держпраці у Київській області В. Андрієнко та винесно постанову про арешт коштів боржника - позивача.

Також, позивачем вказано, що для відновлення наслідків, до яких призведе звернення постанови до примусового виконання, необхідно буде докласти значних зусиль, з огляду на що, позивач просить суд заяву про забезпечення позову задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з меж заяви, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Частина друга статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Пунктами першим, п`ятим частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини п`ятої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

При цьому частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Так, Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, зокрема зазначено, що судам необхідно враховувати, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є визнання протиправною та скасування постанови №І П/ФС від 21.01.2020 року про накладення штрафу.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи природу принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, позивачем заявлено два заходи забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії постанови №І П/ФС від 21.01.2020 року про накладення штрафу.

Суд зазначає, що наведені заявником обставини, на думку суду, не є обґрунтованими для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначеним заявником шляхом, оскільки матеріали заяви про забезпечення позову не містять об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

Крім того, вирішення заяви про забезпечення адміністративного позову у спосіб, про який просить заявник, є фактично вирішення спору по суті, що є неприпустимим та не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Другим заходом забезпечення позову позивачем зазначено зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 61708166 Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіальною управління юстиції у м. Києві, відкритому на підставі постанови №І П/ФС від 21.01.2020 року про накладення штрафу.

Суд звертає увагу позивача, що згідно з пунктом 5 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Так, запропонований позивачем захід забезпечення позову є фактично забороною вчиняти дії державному виконавцю Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо здійснення виконавчого провадження №61708166, що не є предметом спору у справі №640/3845/20.

На думку суду, доводи позивача в заяві про забезпечення адміністративного позову щодо очевидності протиправності оскаржуваної постанови не є однозначними, переконливими для цілей забезпечення адміністративного позову та підлягають встановленню під час судового розгляду справи.

Також, позивачем наголошено на тому, що дія оскаржуваної постанови завдає значної майнової шкоди правам та інтересам позивача, проте жодного доказу, на кшталт фінансового обґрунтування, на підтвердження факту завдання майнової шкоди Товариству з обмеженою відповідальністю «Ай Ай Ті Трейдінг» позивачем до заяви про забезпечення позову не долучено.

З огляду на викладене, позивачем не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Разом з тим, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

З огляду на відсутність обґрунтованості очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Ай Ай Ті Трейдінг» у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову.

Керуючись статтями 150 - 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Ай Ай Ті Трейдінг» відмовити.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у порядку статей 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повну ухвалу складено 17.04.2020 року.

Суддя Л.О. Маруліна