Справа № 160/12566/19
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Врони О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМІО» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМІО" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем направлено податкові накладні для реєстрації Єдиному реєстрі податкових накладних, проте позивачем було отримано квитанції, згідно яких документи прийняті, реєстрація зупинена. Через віднесення товариства до ризикових, позивач не має можливості зареєструвати належним чином податкові накладні. В подальшому в особистому кабінеті платника податків з`явилась інформація, що ТОВ «Реміо» не належить до підприємств з критеріями ризиковості з 02.12.2019 року, проте податкові накладні зареєстровані не були.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк, протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Представником Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 23.03.2020 року подано відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити, зазначивши, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області не здійснювало дій із зупинення реєстрації податкових накладних. Відповідач стверджує, що є два етапи реєстрації податкових накладних, перший - це зупинення реєстрації податкової накладної, який є проміжним перед прийняттями рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та другий - це сам етап прийняття рішення податковим органом. Виходячи зі змісту вказаних норм, необхідно зазначити, що рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної приймається за результатами оцінки наданих суб`єктом господарювання документів. Отже, підставою яка тягне за собою негативні наслідки для платника податку є саме другий етап, за наслідкам якого прийнято рішення податковим органом про відмову в реєстрації податкової накладної. Саме рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку. По кожній із зазначених у позові податкових накладних, комісією ГУ ДПС у Дніпропетровській області було прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, проте вказані рішення позивачем не оскаржені. Підставою для внесення ТОВ «Реміо» до переліків ризикових платників податків слугувала інформація, отримана в межах Алгоритму дій відповідного структурного підрозділу. Отже, на думку відповідача-1, вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Представником ДПС України 23.03.2020 року подано відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити, зазначивши, що вимоги про зобов`язання ДФС України зареєструвати податкові накладні є неправомірними, оскільки повноваження ДПС України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією відповідного органу. Без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну є передчасними.
23.03.2020 року представником позивача надано суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що фактично, обидва відповідача у своїх відзивах зазначають, що не є відповідальними за реєстрацію податкових накладних, що протирічить як вимогам чинного законодавства, так і в повному обсязі принципу правової визначеності. Неправомірне блокування даних податкової накладної перешкоджає веденню господарської діяльності товариства. Окрім того, як зазначалось в позовній заяві, у особистому кабінеті платника податків з`явилась інформація, що ТОВ «Реміо» не належить до підприємств з критеріями ризиковості з 02 грудня 2019 року. Жодним листів або роз`яснень цього приводу надано не було, податкові накладні зареєстровані також не були.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
На виконання вимог ст. 201 Податкового кодексу України, ТОВ «Реміо» було складено податкові накладні: №1 від 19.09.2019р., №2 від 02.09.2019р., №3 від 03.09.2019р., №4 від 04.09.2019р., №5 від 05.09.2019р., №6 від 06.09.2019р., №7 від 12.09.2019р., №8 від 13.09.2019р., №9 від 24.09.2019р., № 10 від 24.09.2019р., №11 від 24.09.2019, №12 від 18.09.2019р.,№13 від 24.09.2019р.,№14 від 30.09.2019., №24 від 30.09.2019, №25 від 30.09.2019 р., №16 від 30.09.2019р., №17 від 30.09.2019р., №18 від 30.09.2019р., №27 від 30.09.2019р., №26 від 30.09.2019р., №23 від 30.09.2019р., №20 від 30.09.2019 р., №21 від 30.09.2019р., №22 від 30.09.2019р., №15 від 30.09.2019 р., №19 від 30.09.2019 р., №28 від 30.09.2019р., №1 від 01.10.2019р., № 2 від 04.10.2019 р., №3 від 08.10.2019 р., №4 від 28.10.2019 р., ,№5 від 28.10.2019 р., ,№6 від 28.10.2019 р., ,№11 від 29.10.2019 р., №17 від 29.10.2019 р., №10 від 29.10.2019 р., ,№15 від 29.10.2019 р., ,№7 від 29.10.2019 р. , №16 від 29.10.2019.р, №14 від 29.10.2019 р., ,№13 від 29.10.2019 р., ,№12 від 29.10.2019 р., №9 від 29.10.2019 р., №19 від 31.10.2019 р., ,№18 від 31.10.2019 р., ,№20 від 31.10.2019р., №1 від 02.11.2019, №2 від 02.11.2019 р., №8 від 11.11.2019 р., №6 від 01.11.2019р., №4 від 02.11.2019 р., №3 від 02.11.2019 р.
Вказані накладні були направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
На електрону адресу підприємства надійшли квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, в яких зазначено: «Документ доставлено до ДФС України, документ прийнято, реєстрація зупинена. Відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних.
Не погоджуючись з діями податкового органу щодо зупинення реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку позиціям сторін у даній справі, суд застосовує наступні положення законодавства.
Пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - ПКМУ № 117).
Відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних передбачено автоматизований моніторинг відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків.
Податкові накладні / розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:
1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування;
2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;
3) одночасно значення показників D та Р, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D>0,03, Р<Рмх1,4, де:
D - розрахункова величина, яка дорівнює 8/Т;
S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами;
Т - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування;
Р - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування;
Рм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування.
Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.
Відповідно до п.4 Порядку, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна / розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.
Згідно з п. 10 ПКМУ №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.
Критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій перераховані у листі Державної фіскальної служби України від 07.08.2019 р. №1962/99-99-29-01, який розміщено на веб-порталі ДФС України (далі - Критерії).
Тобто, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН буде зупинена при наявності ознак ризиковості здійсненої господарської операції та ризиковості платника податку.
Відповідно до п. 1.6 Критеріїв комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.
Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.
Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.
Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.
Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.
У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.
Судом встановлено, що 09.09.2019р. на засіданні комісії головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, ТОВ «Реміо» внесено до переліку «ризикових» платників.
Відповідно до п. 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному Реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 21 лютого 2018 р. № 117, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;
2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;
3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Проаналізувавши викладені обставини та правові норми, суд приходить до висновку, що зупинення реєстрації податкових накладних відбулось у зв`язку із наявністю у податкового органу податкової інформації відображеної у протоколі №12 від 09.09.2019 року засідання комісії ГУ ДФС у Дніпропетровській області, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником. Зазначена підстава віднесена до критеріїв ризиковості платника податків підпунктом 1.6 п. 1 Критеріїв. Посилання на цей підпункт наведений також у спірних рішеннях про зупинення реєстрації податкових накладних.
Суд вважає, що оскільки податкові накладні ТОВ «Реміо» не підпадають під «відсікаючі» ознаки, передбачені п. 3 Порядку та підлягають моніторингу податковим органом, останній відповідно має право провести такий моніторинг на підставі наявної у нього податкової інформації та при необхідності витребувати у платника податків додаткові документи.
За таких обставин, суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо визнання протиправними дій по зупиненню реєстрації податкових накладних.
Крім того, суд зазначає, що у відповідності до Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Відповідно до пункту 27 вказаного Порядку рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку. Рішення комісії центрального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути оскаржено у судовому порядку.
Законодавством передбачено певний порядок виконання податковими органами своїх функцій щодо податкового контролю, що в правовідносинах, які розглядаються, визначений у формі перевірки наданих платником податків пояснень та документів щодо проведених ним операцій.
Так, відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способом здійснення такого контролю є, зокрема, здійснення інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК України), що є комплексом заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій (пункт 71.1. статті 71 ПК України).
Отже, позивач, звернувшись до суду з позовом про визнання протиправними дій щодо зупинення реєстрації податкових накладних, обрав такий спосіб захисту своїх прав, який суперечить закону.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.08.2019 року у справі №540/2077/18.
В даному випадку, рішенням контролюючого органу, що породжує зміну прав та обов`язків платника є рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Між тим, позивачем такі вимоги у позові не були поставлені.
Відтак, у зв`язку з тим, що станом на день розгляду справи судом, рішенням про відмову у реєстрації податкових накладних №1 від 19.09.2019р., №2 від 02.09.2019р., №3 від 03.09.2019р., №4 від 04.09.2019р., №5 від 05.09.2019р., №6 від 06.09.2019р., №7 від 12.09.2019р., №8 від 13.09.2019р., №9 від 24.09.2019р., № 10 від 24.09.2019р., №11 від 24.09.2019, №12 від 18.09.2019р.,№13 від 24.09.2019р.,№14 від 30.09.2019., №24 від 30.09.2019, №25 від 30.09.2019 р., №16 від 30.09.2019р., №17 від 30.09.2019р., №18 від 30.09.2019р., №27 від 30.09.2019р., №26 від 30.09.2019р., №23 від 30.09.2019р., №20 від 30.09.2019 р., №21 від 30.09.2019р., №22 від 30.09.2019р., №15 від 30.09.2019 р., №19 від 30.09.2019 р., №28 від 30.09.2019р., №1 від 01.10.2019р., № 2 від 04.10.2019 р., №3 від 08.10.2019 р., №4 від 28.10.2019 р., ,№5 від 28.10.2019 р., №6 від 28.10.2019 р., ,№11 від 29.10.2019 р., №17 від 29.10.2019 р., №10 від 29.10.2019 р., ,№15 від 29.10.2019 р., ,№7 від 29.10.2019 р. , №16 від 29.10.2019.р, №14 від 29.10.2019 р., №13 від 29.10.2019 р., ,№12 від 29.10.2019 р., №9 від 29.10.2019 р., №19 від 31.10.2019 р., ,№18 від 31.10.2019 р., ,№20 від 31.10.2019р., №1 від 02.11.2019, №2 від 02.11.2019 р., №8 від 11.11.2019 р., №6 від 01.11.2019р., №4 від 02.11.2019 р., №3 від 02.11.2019 р., не надавалась правова оцінка рішеннями судів, вказані рішення є чинними, їх наявність підтверджена відповідачем у відзиві до позовної заяви, суд вважає, що позивачем заявлені передчасні позовні вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати вказані податкові накладні.
Також, суд не надає правову оцінку правомірності віднесення позивача до критеріїв ризикових платників податків, оскільки дослідження відповідних фактів можливе в рамках розгляду справи про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у реєстрації податкових накладних.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем обрано неналежний засіб правового захисту.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати на користь позивача стягненню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона