Справа № 560/1644/20
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1644/20
РІШЕННЯ

іменем України

23 квітня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України в призначенні одноразової грошової допомоги, як інваліду II групи, з 10 грудня 2018 року, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, відповідно до Закону України "Про міліцію" №565-ХІІ, викладену у листі Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від №15/2-4701 від 20 грудня 2019;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про нарахування і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності II групи з 10.12.2018, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, відповідно до Закону України "Про міліцію" №565-ХІІ та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850, виходячи із 200 - кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, станом на дату встановлення інвалідності.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що бездіяльність МВС України щодо неприйняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги є протиправною. МВС України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги. Відповідач не прийняв жодного рішення з тих, які він повинен ухвалити за законом. Крім того, повернення документів є таким, що не відповідає вимогам законодавства, а Порядком №850 не передбачено.

Крім цього, пункт 4 Порядку №850 не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу двохрічного терміну іншої групи інвалідності.

Згідно з ухвалою суду від 23.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, зокрема, що листом ДФОП МВС України від 20.12.2019 № 15/2-4701 правомірно було повідомлено ліквідаційну комісію УМВС України у Хмельницькій області про те, що невідповідність надісланих матеріалів вимогам Порядку №850 унеможливило затвердження МВС України висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Зазначеним листом МВС повернуло на доопрацювання л/к УМВСУ в Хмельницькій області документи щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як такі, що не відповідають нормам Порядку та потребують усуненню недоліків. Станом на 10.04.2020 на адресу МВС України не надходили від л/к УМВС України в Хмельницькій області доопрацьовані документи щодо призначення ОГД ОСОБА_1 .

Також відповідач вказує, що позивач обґрунтовує свою позицію, посилаючись на норми Закону України "Про міліцію", який втратив чинність 07.11.2015.

Ухвалою суду від 23.04.2020 у задоволенні клопотання Міністерства внутрішніх справ України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 2004 року по 21.10.2015.

У лютому 2015 року, у зв`язку із встановлення III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в ОВС, позивач отримав одноразову грошову допомогу у розмірі 206700,00 грн.

10.12.2018 в результаті повторного медичного огляду Хмельницька обласна МСЕК встановила позивачу II групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК серії АВ №1110594.

25.01.2019 позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року по справі №560/1374/19, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року, зобов`язано ліквідаційну комісію Управління МВС України в Хмельницькій області скласти висновок щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності відповідно до підпункту 2, пункту 3 Порядку та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850; визнано протиправними дії МВС України щодо повернення документів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням II групи інвалідності.

На виконання вказаного рішення суду ліквідаційною комісією Управління МВС України в Хмельницькій області було направлено до МВС висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 384200,00 грн. Також у висновку вказано про раніше виплачену суму в розмірі 206700,00 грн.

Однак висновок не був погоджений начальником відділу МОП СВ ДФОП МВС України. Також на висновку 05.12.2019 зазначено резолюцію директором ДФОП МВС України про відмову у його затвердженні.

У листі Департаменту фінансово-облікової політики МВС України №15/2-4701 від 20 грудня 2019 року, надісланому на адресу ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області, зазначено, що Департамент фінансово-облікової політики МВС України надсилає висновок та матеріали про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги. Вказано, що установлення при повторному огляді заявникові 2-ї групи інвалідності відбулося 10.12.2018, тобто в період понад два роки від дати первинного огляду, тому підстав для призначення одноразової грошової допомоги немає.

Листом від 20.12.2019 ліквідаційна комісія УМВСУ в Хмельницькій області повідомила позивача про повернення матеріалів МВС України з відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII (який набрав чинності 7 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".

Відповідно до пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону №580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" №565-XII та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" №565-XII (далі - Закон №565-XII) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога.

На виконання зазначеної норми Закону №565-XII, постановою Кабінету Міністрів України від 21.102015 №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Відповідно до пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Пунктом 2 Порядку №850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п.4 Порядку №850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Пунктами 8 - 9 Порядку №850 встановлено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Згідно пункту 14 Порядку №850 призначення та виплата грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

- учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

- учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

- навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

- подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Отже, розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), однак у даному випадку таке рішення відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.

Повернення ж документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, Порядком №850 не передбачено, а тому дії Міністерства внутрішніх справ України про повернення документів позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечать зазначеним вище нормам.

У самому висновку, який був складений ліквідаційною комісією УМВС в Хмельницькій області, МВС України не зазначено жодної підстави та будь-якого обґрунтування відмови, які б були передбачені вимогами закону або Порядку № 850.

Висновок, на якому містяться відмітки "не погодив" та "відмовлено" не є рішенням в розумінні п. 9 Порядку № 850, оскільки не містить підстав та мотивів відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.

У той же час, формулювання причин відмови у листах не може розцінюватись як належний спосіб прийняття та обґрунтування рішень суб`єктом владних повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Міністерством внутрішніх справ України не прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги або відмову у виплаті, відповідно до п. 9 Порядку № 850.

Спосіб, у який МВС України розглянуло заяву та документи про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, Законом № 565-ХІІ та Порядком № 850 не передбачені.

Оскільки відповідачем жодного рішення відповідно до п. 9 Порядку №850 не приймалось, ним фактично вчинено бездіяльність щодо розгляду матеріалів (зокрема, заяви позивача та висновку) про призначення одноразової грошової допомоги.

Завданням же адміністративного судочинства є перевірка правомірності рішень суб`єкта владних повноважень, щодо його відповідності критеріям, які пред`являються та закріплені у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Однак у спірному випадку відповідач не прийняв жодного передбаченого законом рішення за наслідками вирішення питання стосовно призначення і виплати позивачу спірної грошової допомоги, яке може бути предметом оскарження. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року по справі №П/811/1416/17.

Враховуючи, що питання призначення і виплати грошової допомоги по суті з прийняттям відповідного рішення Міністерством не вирішено, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги щодо визнання протиправною відмови в призначенні одноразової грошової допомоги, викладеної у листі Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від №15/2-4701 від 20 грудня 2019.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

У спірному випадку суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Міністерства Внутрішніх Справ України щодо повернення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги позивачу.

Також, з метою належного захисту прав позивача суд приходить до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та визнання протиправною бездіяльності МВС України щодо не прийняття рішення по матеріалах ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІI групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення про нарахування і виплату одноразової грошової допомоги, суд зазначає наступне.

Органом, уповноваженим на прийняття рішення стосовно призначення позивачу спірної грошової допомоги, є саме Міністерство внутрішніх справ, до компетенції якого і входить розгляд документів, у зв`язку з чим суд не може перебирати на себе вирішення такого питання, досліджувати відповідні документи, надавати їм оцінку, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність у позивача права на призначення йому вказаної вище допомоги. Аналогічна правова позиція викладена у у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року по справі №П/811/1416/17.

Враховуючи встановлені обставини, позовна вимога про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення про нарахування і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності II групи є передчасною та не підлягає задоволенню.

Водночас, слід зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути та прийняти рішення відповідно до пункту 9 Порядку № 850 по матеріалах щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 822/1579/17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 733/1290/16-а та від 19 лютого 2019 року по справі №802/498/18-а, 16 травня 2019 року по справі №822/2518/17.

Стосовно доводів МВС України про те, що у позивача відсутнє право на отримання одноразової грошової допомоги через сплив часу більше двох років від первинного огляду МСЕК, з вказівкою на пункт 4 Порядку № 850, суд враховує наступне.

Вказана норма Порядку №850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу двохрічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у п. 14 Порядку № 850, і підстави, з якої виходив відповідач, вказана норма не містить.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постанові від 13 лютого 2018 року у справі № 808/1866/16, від 19 вересня 2018 року у справі № 530/1280/17, від 20 лютого 2019 року у справі №822/1883/18.

Отже, суд зазначає, що п. 4 Порядку № 850 вказує лише на особливості обчислення розміру суми грошової допомоги при проведенні повторного огляду та встановлення вищої групи інвалідності, що обмежено часовим інтервалом у 2 роки після первинного встановлення інвалідності, тому вказана норма не поширюється на позивача, враховуючи, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років.

Доводи відповідача на те, що позивач не може отримати одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України "Про міліцію", який втратив чинність внаслідок прийняття Закону України "Про Національну поліцію" є безпідставними, враховуючи наступне. Так, Законом України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції не передбачено, однак за правилами пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону №580-VIII зберігається таке право та порядок її виплати.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, судові витрати, які підлягають розподілу, відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення по матеріалах ОСОБА_1 стосовно призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення листом Департаменту фінансово-облікової політики МВС України №15/2-4701 від 20 грудня 2019 року матеріалів з питання призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути та прийняти рішення, відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, по матеріалах ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23 квітня 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Міністерство внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10, м.Київ, 01601 , код ЄДРПОУ - 00032684)

Головуючий суддя Д.А. Божук