Справа № 520/10272/19
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 р.Справа № 520/10272/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

представника позивача - Нагорного Є.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Техімпекс Плюс" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, повний текст складено 26.12.19 року по справі № 520/10272/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техімпекс Плюс"

до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХІМПЕКС ПЛЮС" (далі по тексту - ТОВ «Техімпекс Плюс», позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту - ГУ ДПС у Харківській області, відповідач), в якому просило суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 21.08.2019 № 1 та № 1.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що висновки перевірки, на підставі яких були винесено оскаржувані податкові повідомлення - рішення, ґрунтуються лише на припущеннях та спростовуються наявними у позивача первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, які, в свою чергу, свідчать про реальне здійснення спірних господарських операцій.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 по справі № 520/10272/19 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХІМПЕКС ПЛЮС" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 по справі № 520/10272/19 скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджує, що реальність господарських операцій між ТОВ «Техімпекс Плюс» та ТОВ "Логістична група", ТОВ "ПРОДОС", ТОВ "ВОЛТЕКС", ТОВ "БУД-ІНЖЕНЕРІЯ", ТОВ "БІЛД ВІКС", ТОВ "СТАЛЬСТАНДАРТ", ТОВ "ВВП Холдінг" повністю підтверджено первинними документами. Стверджує, що висновки відповідача про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України відображено в акті перевірки виключно на підставі припущень фахівців податкового органу, за відсутності належних та допустимих доказів фіктивності господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами (прямих доказів неможливості здійснення поставки товарів та надання послуг контрагентами позивача, обізнаності позивача про неправомірну поведінку контрагентів та злагодженість дій між ними, наявність умислу на ухилення від оподаткування, порушення кримінального провадження відносно посадових (службових) осіб підприємства позивача або його контрагентів, матеріалів зустрічних звірок контрагентів позивача тощо). Вважає, що відомості актів невиїзних документальних перевірок контрагентів позивача, актів незнаходження їх за юридичною адресою, даних автоматизованих систем ДФС України, податкової звітності даних підприємств, тощо мають виключно інформативний характер та не є належним доказом у розумінні вимог процесуального закону. Вказує, що відповідачем не було досліджено та не надано оцінки первинним документам, які оформлялись по господарським операціям з поставки товарів, а висновки ґрунтуються лише на податковій інформації, без встановлення допущення порушень податкового законодавства саме позивачем.

Стверджує, що фактично виїзна перевірка відповідачем не проводилась. Пояснив, що відповідно до наказу № 5046 від 17.07.2019 перевірку було необхідно було провести з 17.07.2019 тривалістю 5 робочих днів, тобто, по 23.07.2019 включно. Листом від 18.07.2019 позивач повідомив контролюючий орган про неможливість проведення перевірки у зв`язку із розірванням договору оренди офісного приміщення та просив провести перевірку у приміщенні податкового органу, на що відповідач надіслав позивачу поштою листа від 23.07.2019, яким запропонував до 18 години того ж дня надати документи у приміщенні податкового органу. Зазначений лист позивачем було отримано лише 25.07.2019, тобто, після завершення терміну перевірки. Акт перевірки складено 30.07.2019, та 31.07.2019 позивачем було подано заперечення на акт перевірки та висунуто вимогу провести повторну перевірку у відповідності до вимог пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України. Однак, незважаючи на наявність у відповідача повноважень на проведення повторної перевірки, контролюючий орган, поставившись формально, не здійснив повторної перевірки ТОВ «Техімпекс Плюс», а тому не можна вважати, що всі оригінали первинних документів, у тому числі й ті, що зазначені в акті перевірки як відсутні, не були в наявності під час проведення перевірки, оскільки остання фактично не проводилась. Вказав, що відповідач у відповідності до п.85.4 ст.85 ПК України та п.1.4.7.3 наказу ДФС України від 31.07.2014 № 22 був зобов`язаний по кожному факту відмови у наданні документів скласти акт за формою, передбаченою зазначеним наказом, та відобразити відмову в акті перевірки, із зазначенням конкретних первинних документів, які не були надані, що зроблено не було. Крім того, позивача не було притягнуто до відповідальності за ст.121 ПК України, якою встановлено відповідальність за незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, а також за ненадання платником податків оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

Вважає, що позивач не позбавлений можливості надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень як на всіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу з поданням нових доказів. Однак, судом першої інстанції безпідставно не було враховано наданих позивачем первинних документів, що призвело до необґрунтованого висновку про непідтвердження реальності господарських операцій між позивачем та вказаними вище контрагентами.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 по справі № 520/10272/19, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в надісланому до суду письмовому відзиві просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Пояснив, що під час перевірки було складено запит від 18.07.2019 № 36071/10/20-40-14-11-16 про надання документального підтвердження по відносинам із ТОВ "Логістична група", ТОВ "ПРОДОС", ТОВ "ВОЛТЕКС", ТОВ "БУД-ІНЖЕНЕРІЯ", ТОВ "БІЛД ВІКС", ТОВ "СТАЛЬСТАНДАРТ", ТОВ "ВВП Холдінг", проте, вручити запит не вдалося у зв`язку з відсутністю посадових осіб позивача за податковою адресою, про що складено акти від 18.07.2019 № 4631/20-40-14-11-10, від 19.07.2019 № 4681/20-40-14-11-10. В останній день проведення перевірки 23.07.2019 складено запит № 366679/10/20-40-14-11-16 про надання пояснень та їх документального підтвердження (первинних документів по відносинам із вказаними вище контрагентами), зі строком виконання - до 18.00 год. 23.07.2019, запит було направлено поштою 23.07.2019. У зв`язку з ненаданням документів до перевірки складено акт ненадання документів від 23.07.2019 № 4728. Враховуючи викладене, витребувані первинні документи, у розумінні п.44.6 ст.44 ПК України, вважаються такими, що були відсутні у платника податків, а відтак, позивачем не підтверджено право формування податкового кредиту по відносинам із вказаними вище контрагентами. У зв`язку з чим, вважає обґрунтованими висновки акту перевірки та не вбачає підстав для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19".

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що пунктом 6 Змін, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, рекомендовано центральним і місцевим органам виконавчої влади, іншим державним органам, органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям забезпечити організацію позмінної роботи працівників, а за технічної можливості - також роботи в режимі реального часу через Інтернет.

Відповідно до відеозвернення Президента України від 16.03.2020 всі без винятку органи державної влади зобов`язані продовжувати роботу у звичайному режимі.

Отже, постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та від 16.03.2020 № 215 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211" не припинено роботу органів державної влади - як судів, так і органів Державної податкової служби України, а лише переведено їх на особливий режим роботи, у зв`язку з чим відповідач як орган державної влади, зобов`язаний організувати свою роботу таким чином, щоб забезпечити виконання покладених на нього повноважень, а відтак, посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, як на підставу для відкладення судового засідання без викладення безпосередньо обставин, які перешкоджають представнику відповідача прибути до суду у визначений судом строк для участі у розгляді справи, є неприйнятним.

Колегія суддів зауважує, що явка відповідача в судове засідання судом обов`язковою не визнавалася, ГУ ДПС у Харківській області не було позбавлено права подати клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції або додаткові письмові пояснення по суті справи або повідомити про наявність інших доказів правомірності своїх дій, які не були раніше подані до суду, якщо б вважало це за необхідне.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Беручи до уваги, що відповідач виклав свої доводи у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, враховуючи можливість розгляду справи без надання усних пояснень представником ГУ ДПС у Харківській області, відсутність клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, з метою дотримання строку розгляду справи, встановленого ст.309 КАС України, колегія суддів зазначає, що причини, викладені в клопотанні, не є поважними для відкладення розгляду справи за клопотанням суб`єкта владних повноважень, а тому таке клопотання задволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області було проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ "ТЕХІМПЕКС ПЛЮС" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість під час господарських взаємовідносин з ТОВ "Логістична Група" (код за ) за квітень 2017 року, що відображено у податковій декларації з ПДВ за квітень 2017 року, ТОВ "ПРОДОС" (код за ) за червень, листопад 2017 року, що відображено у податкових деклараціях з ПДВ за червень, листопад 2017 року, ТОВ "ВОЛТЕХ" (код за ) за січень 2018 року, що відображено у податковій декларації з ПДВ за січень 2018 року, ТОВ "БУД-ІНЖЕНЕРІЯ" () за лютий 2018 року, що відображено у податковій декларації з ПДВ за лютий 2018 року, ТОВ "БІЛД ВІКС" (код за ) за березень 2018 року, що відображено у податковій декларації з ПДВ за березень 2018 року, ТОВ "СТАЛЬСТАНДАРТ" (код за ) за березень, квітень 2018 року, що відображено у податкових деклараціях з ПДВ за березень, квітень 2018 року, ТОВ "ВВП Холдінг" (код за ) квітень - червень 2018 року, що відображено у податкових деклараціях з ПДВ за квітень - червень 2018 року, та подальшої реалізації товарів (робіт, послуг), отриманих від вищевказаного контрагента-постачальника.

За результатами перевірки складено акт від 30.07.2019 №2598/20-40-14-11-10/36988437, яким зафіксовано порушення ТОВ «Техімпекс Плюс» :

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 201.1 ст.201 Податкового кредиту - завищення податкового кредиту на суму 210496,00 грн., у т.ч. у квітні 2017 року - 4900,00 грн., у червні 2017 року - 15300,00 грн., в листопаді 2017 року - 7400,00 грн., в січні 2018 року - 17350,00 грн., в лютому 2018 року - 59288,00 грн., в березні 2018 року - 19348,00 грн., в квітні 2018 року - 43788,00 грн., в травні 2018 року - 20792,00 грн., в червні 2018 року - 22330,00 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 204529,00 грн., у т.ч. за квітень 2017 року - 1105,00 грн., за червень 2017 року - 15300,00 грн., листопад 2017 року - 7400,00 грн., лютий 2018 року - 33949,00 грн., березень 2018 року - 48769,00 грн., квітень 2018 року - 57056,00 грн., травень 2018 року - 20792,00 грн., червень 2018 року - 20158,00 грн., та завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту на загальну суму 5967,00 грн., у т.ч. за квітень 2017 року - 3795,00 грн., червень 2018 року - 2172,00 грн.;

- п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України - підприємством до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці 2 п.44.7 ст.44 ПК України, не подано посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені платником у податковій звітності, у зв`язку з чим вважається, що такі документи було відсутні у платника на час складання такої звітності;

- п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України - платником не подано контролюючому органу оригінали/копії документів, що передбачає штраф у розмірі 510,00 грн. (т.1, а.с. 14-31).

Позивачем було подано заперечення на акт перевірки листом № 01/07-08 від 31.07.2019, які відповідачем були залишені без задоволення, а висновки акту перевірки - без змін, про що позивача повідомлено листом від 16.08.2019 (т.1, зворотній бік а.с.31 - а.с.34).

31.07.2019 ТОВ «Техімпекс Плюс» було подано до ГУ ДФС у Харківській області скаргу за вихідним № 02/07-08, яка за результатами її розгляду була залишена без задоволення, про що позивача повідомлено листом від 16.08.2019 № 10536/10/20-40-14-11-15 (т.1, зворотній бік а.с.34-а.с.36).

21.08.2019 на підставі вищевикладених висновків акту перевірки Головним управлінням ДФС у Харківській області було винесено податкові повідомлення- рішення :

- № 1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на суму 255661,25 грн., у т.ч. за основним платежем - 204529,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 51132,25 грн.,

- № 1, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 5967 грн. (т.1, а.с.37-38).

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «Техімпекс Плюс» звернулось до суду з даним позовом про їх скасування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки наданими позивачем до матеріалів справи не підтверджується реальність господарських відносин із ТОВ "Логістична група", ТОВ "ПРОДОС", ТОВ "ВОЛТЕКС", ТОВ "БУД-ІНЖЕНЕРІЯ", ТОВ "БІЛД ВІКС", ТОВ "СТАЛЬСТАНДАРТ", ТОВ "ВВП Холдінг", зокрема, рух активів в результаті відповідних господарських операцій, а також з того, що позивачем ані під час перевірки, ані разом із запереченнями на акт перевірки не було надано відповідачу первинних документів по відносинах із вказаними вище контрагентами, у зв`язку з чим відповідачем правомірно проведено перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Підстави для проведення документальної позапланової перевірки визначені в пункті 78.1 статті 78 ПК України.

Так, відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п.78.4 ст.78 ПК України).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (п.78.5 ст.78 ПК України).

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу (п.78.7 ст.78 ПК України).

Матеріалами справи підтверджено, що 17.07.2019 заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області, з посиланням на пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.41.1 ст.41., п.61.1, п.61.2 ст.61, пп.62.1.3 п.62.1 ст.62, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75. пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.82.2. ст.82 ПК України, було винесено наказ № 5046 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Техімпекс Плюс» з 17.07.2019 тривалістю 5 робочих днів.

Як вбачається зі змісту наказу № 5046 від 17.07.2019, підставою для призначення документальної позапланової виїзної перевірки слугувало ненадання платником податків пояснень та їх документального підтвердження на обов`язковий письмовий запит податкового органу від 09.11.2018 № 46687/10/20-40-14-11-18.

Колегія суддів зауважує, що наявність законних підстав для призначення позапланової перевірки ТОВ «Техімпекс Плюс» з питань відносин із ТОВ "Логістична Група" (код за ) за квітень 2017 року, ТОВ "ПРОДОС" (код за ) за червень, листопад 2017 року, ТОВ "ВОЛТЕХ" (код за ) за січень 2018 року, ТОВ "БУД-ІНЖЕНЕРІЯ" () за лютий 2018 року, ТОВ "БІЛД ВІКС" (код за ) за березень 2018 року, ТОВ "СТАЛЬСТАНДАРТ" (код за ) за березень, квітень 2018 року, ТОВ "ВВП Холдінг" (код за ) за квітень - червень 2018 року позивачем не оспорюється.

Як вказано в акті перевірки від 30.07.2019, копію наказу від 17.07.2019 № 5046 про призначення перевірки було вручено 17.07.2019 директору ТОВ «Техімпекс Плюс» Нетай Олександру Анатолійовичу, з направленням на право проведення перевірки останній ознайомлений під підпис 17.07.2019.

Свою обізнаність зі змістом наказу про проведення перевірки позивач не заперечував та підтвердив у листі ТОВ «Техімпекс Плюс» від 18.07.2019 № 1/19-07 на адресу ГУ ДФС у Харківській області.

Таким чином, з 17.07.2019 ТОВ «Техімпекс Плюс» вважається таким, що належним чином повідомлене про проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Слід зауважити, що обов`язку контролюючого органу завчасно ознайомити платника податків про намір проведення документальної позапланової виїзної перевірки у спосіб, визначений пунктом 42.2 статті 42 ПК України, кореспондує також і обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень (у разі застосування пункту 42.4 статті 42 ПК України) від органів ДФС України. Необізнаність платника з наказом про проведення перевірки через нехтування або ухилення від виконання такого обов`язку без поважних причин не може бути в подальшому розцінена на користь останнього.

Так, 18.07.2019 відповідачем було складено запит № 36071/10/20-40-14-11-16, в якому поставлено питання про надання позивачем, за місцезнаходженням платника або за адресою: м. Харків, вул. Благовіщенська, 30, документів по відносинам із ТОВ "Логістична група", ТОВ "ПРОДОС", ТОВ "ВОЛТЕКС", ТОВ "БУД-ІНЖЕНЕРІЯ", ТОВ "БІЛД ВІКС", ТОВ "СТАЛЬСТАНДАРТ", ТОВ "ВВП Холдінг", у строк до 17:00 год. 23.07.2019 (т.2, а.с.81).

Однак, вручити вказаний запит під час виходу податківців за місцезнаходженням позивача 18.07.2019 не вдалося у зв`язку з відсутністю директора ТОВ «Техімпекс Плюс» за місцем реєстрації підприємства, про що складено акт від 18.07.2019 № 4631/20-40-14-11/36988437 (т.2, а.с.83).

Акти аналогічного змісту були також складені фахівцями відповідача за результатами виходів за податковою адресою підприємства 19.07.2019 за № 4681/20-40-14-11/36988437, 22.07.2019 за № 4702/20-40-14-11/36988437 та 23.07.2019 за № 4728/20-40-14-11/36988437 (т.2, а.с.84-86).

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було вжито заходів, направлених на вручення позивачу запиту на надання документів, однак, такий запит за місцем реєстрації підприємства посадовим особам позивача в період з 18.07.2019 по 21.07.2019 вручено не було, з підстав, що не залежали від контролюючого органу, оскільки про зміну свого місцезнаходження або фактичну відсутність підприємства за податковою адресою позивач відповідача раніше не повідомляв.

Лише 22.07.2019 до ГУ ДФС у Харківській області надійшов лист ТОВ «Техімпекс Плюс» від 18.07.2019 за вихідним № 1/19-07, в якому позивач, посилаючись на розірвання договору оренди офісного приміщення, повідомив про неможливість надати приміщення для проведення виїзної перевірки та просив провести перевірку за адресою Управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області : м. Харків, вул. Благовіщенська, 30, що підтверджується відповідним відбитком вхідного штампу відповідача (зворотній бік а.с.12).

У відповідь на зазначений лист позивача Головним управлінням ДФС у Харківській області складено запит від 23.07.2019 № 36679/10/20-40-14-11-16, в якому відповідач просив у строк до 18:00 год. 23.07.2019 надати документи, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу та якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку та звітності) щодо господарських відносин із ТОВ "Логістична група", ТОВ "ПРОДОС", ТОВ "ВОЛТЕКС", ТОВ "БУД-ІНЖЕНЕРІЯ", ТОВ "БІЛД ВІКС", ТОВ "СТАЛЬСТАНДАРТ", ТОВ "ВВП Холдінг", та щодо подальшої реалізації товарів (робіт, послуг) отриманих від вказаних контрагентів-постачальників, із наведенням переліку видів документів, які необхідно надати (т.1, а.с.103).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії повідомлення про вручення поштового відправлення, вказаний вище запит від 23.07.2019 було вручено директору позивача Нетай А.А. поштою 25.07.2019.

29.07.2019 ТОВ «Техімпекс Плюс» складено лист за вихідним № 1/29-07, яким повідомлено, що запит ГУ ДФС у Харківській області від 23.07.2019 № 36679/10/20-40-14-11-16 було отримано поштою 25.07.2019, та вказано, що незважаючи на можливість електронного листування або вручення запиту на руки представнику підприємства, викликавши останнього по телефону, виконавець запиту навмисно направив листа поштою, з метою його отримання після спливу терміну перевірки, що унеможливлює своєчасне подання необхідної документації. Враховуючи наведене, позивач зазначив, що документальна позапланова виїзна перевірка не була проведена згідно з нормами чинного ПК України.

Зазначений лист надійшов до ГУ ДФС у Харківській області лише 31.07.2019, про що свідчить відбиток вхідного штампу відповідача (т.1, а.с.14).

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронний цифровий підпис" (абзац 1 пункту 42.4 статті 42 ПК України).

При цьому абзацом 6 пункту 42.4 статті 42 ПК України визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З аналізу вищенаведеного слідує, що чинним ПК України передбачено альтернативні шляхи направлення документів платнику податків податковим органом, а саме: або засобами електронного зв`язку, або засобами поштового зв`язку, або шляхом вручення особисто платнику чи його представнику. При цьому наведені вище правові норми не містять обов`язку для контролюючого органу щодо послідовного використання наведених засобів надіслання документів платнику з метою використання усіх можливих, у зв`язку з чим є необґрунтованими доводи позивача про неналежне вручення відповідачем запиту від 23.07.2019 шляхом направлення поштою, а не електронною поштою чи на руки представнику підприємства.

При цьому, колегія суддів зауважує, що позивач був обізнаний зі змістом наказу про проведення перевірки, її предметом, та мав можливість самостійно надати до 23.07.2019 за місцезнаходженням контролюючого органу документи, що стосувались відносин із ТОВ "Логістична група", ТОВ "ПРОДОС", ТОВ "ВОЛТЕКС", ТОВ "БУД-ІНЖЕНЕРІЯ", ТОВ "БІЛД ВІКС", ТОВ "СТАЛЬСТАНДАРТ", ТОВ "ВВП Холдінг", однак, цього не зробив.

Колегія суддів зазначає, що порядок надання платниками податків документів в ході перевірки визначено статтею 85 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 1 пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з пунктом 85.4 цієї статті при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (пункт 85.8 Кодексу).

У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу (п.86.7 ст.86 ПК України).

Відповідно до п.44.6 ст.44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності (п.44.7 ст.44 ПК України).

Таким чином, ненадання платником податків контролюючому органу первинних документів у встановлені законом строки має наслідком встановлення відсутності таких документів на час складення податкової звітності.

Матеріалами справи підтверджено, що 30.07.2019 фахівцем відповідача було складено акт перевірки № 2598/20-40-14-11-10/36988437.

31.07.2019 позивачем складено заперечення до акту перевірки, в яких позивач наполягав на тому, що висновки акту є помилковими та неправомірними, у зв`язку з тим, що перевірка фактично не проводилась. Вказано, що несвоєчасне отримання запиту від 23.07.2019 унеможливило надання документів на запит, у зв`язку з чим вимагав призначити нову невиїзну документальну перевірку з дотриманням норм чинного ПК України.

Крім того, 31.07.2019 ТОВ «Техімпекс Плюс» складено скаргу на дії ГУ ДФС у Харківській області за вихідним № 02/07-08, зміст якої ідентичний змісту заперечень (т.1, зворотній бік а.с.34-а.с.35).

Вказані вище заперечення та скарга надійшли до ГУ ДФС у Харківській області 07.08.2019, про що свідчить відбиток вхідного штампу.

Будь-яких інших листів ТОВ «Техімпекс Плюс» на адресу відповідача надіслано не було.

Слід відмітити, що ані лист від 29.07.2019 № 1/29-07, ані заперечення на акт перевірки від 31.07.2019, ані скарга не містили жодних додатків, що свідчить про те, що будь-які документи разом із ними позивачем не надавались. Натомість, вказані заперечення та скарга містять лише вимогу про проведення нової перевірки.

Колегія суддів зауважує, що позивачем, хоча і із запізненням, було отримано запит ГУ ДФС у Харківській області від 23.07.2019 № 36679/10/20-40-14-11-16, в якому наводився детальний перелік документів, необхідних для проведення перевірки (зокрема, договори купівлі-продажу товарів, виконання послуг, перевезення вантажів, зберігання тощо; документи щодо продажу (поставки) товарів, накладні, акти приймання-передачі; первинні документи щодо транспортування продукції (ТТН, документи на перевезення товарів залізничним транспортом), інформація щодо навантажувально-розвантажувальних робіт; первинні документи щодо обліку руху активів всередині підприємства, документи щодо підтвердження відповідності продукції, розрахункові документи, регістри бухгалтерського обліку).

Вказаний запит відповідає вимогам п.73.3 ст.73 ПК України щодо форми та змісту, зокрема, містить підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати, печатку контролюючого органу, а також вказівку на наслідки ненадання запитуваних документів, передбачені п.44.6 ст.44 ПК України.

Отже, позивач був ознайомлений із зазначеним переліком документів, які слід надати контролюючому органу для підтвердження господарських відносин із ТОВ "Логістична група", ТОВ "ПРОДОС", ТОВ "ВОЛТЕКС", ТОВ "БУД-ІНЖЕНЕРІЯ", ТОВ "БІЛД ВІКС", ТОВ "СТАЛЬСТАНДАРТ", ТОВ "ВВП Холдінг", обізнаний з наслідками ненадання документів, та мав можливість надати ці документи із запереченнями на акт перевірки або окремо до моменту винесення спірних податкових повідомлень-рішень (т.1, а.с.103).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав первинних документів по господарським операціям із ТОВ "Логістична група", ТОВ "ПРОДОС", ТОВ "ВОЛТЕКС", ТОВ "БУД-ІНЖЕНЕРІЯ", ТОВ "БІЛД ВІКС", ТОВ "СТАЛЬСТАНДАРТ", ТОВ "ВВП Холдінг" ані до перевірки, ані після її завершення до прийняття рішення контролюючим органом, як це передбачено пунктом 44.6 ст.44 ПК України, ані разом із запереченнями на акт перевірки відповідно до п.44.7 ст.44 ПК України.

Факт ненадання позивачем первинних документів, документів бухгалтерського обліку, податкових накладних зафіксовано в акті перевірки (стор. 5 акту, т.1, зворотній бік а.с.16).

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що відповідачем неодноразово вживались заходи, направлені на проведення перевірки позивача (в тому числі за місцезнаходженням податкового органу) та отримання відповідних документів, проте, поведінка позивача свідчить про ухилення від здійснення такої перевірки з огляду на відсутність його посадових осіб за місцезнаходженням підприємства та ненадання документів.

Враховуючи наведене, відповідач, не отримавши від позивача запитуваних документів, був позбавлений можливості надати оцінку цим документам та врахувати їх при проведенні перевірки, у зв`язку з чим, як вірно зазначено судом першої інстанції, мав право провести перевірку на підставі тієї податкової інформації, яка була наявна у розпорядженні контролюючого органу.

Згідно з підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.3 цієї статті встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (підпункт 198.6 статті 198 ПК України).

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В силу наведених норм право платника податку на формування податкового кредиту знаходиться у прямій залежності від підтвердження таких витрат розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, а також з фактом використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності. Надання таких документів є визначеним пунктом 85.2 статті 85 ПК України обов`язком платника податків.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що мотивуванням висновків перевірки про порушення позивачем податкового законодавства та, як наслідок, складення спірних податкових повідомлень - рішень, стала наявність податкової інформації відносно контрагентів позивача - ТОВ "Логістична група", ТОВ "ПРОДОС", ТОВ "ВОЛТЕКС", ТОВ "БУД-ІНЖЕНЕРІЯ", ТОВ "БІЛД ВІКС", ТОВ "СТАЛЬСТАНДАРТ", ТОВ "ВВП Холдінг" стосовно незнаходження останніх за податковою адресою (крім ТОВ «Стальстандарт»), відсутність адміністративно-господарських можливостей для виконання господарських операцій, зокрема, транспортних засобів, складських приміщень, основних фондів, реалізація позивачу товарів, які згідно з відомостями баз даних контролюючих органів, зокрема, Єдиного реєстру податкових накладних, вказаними контрагентами не придбавались та не могли бути вироблені, відсутність реєстрації податкових накладних на придбання послуг з транспортування та навантаження, за відсутності власних транспортних засобів, а також ненадання позивачем на запити контролюючого органу документів по відносинам із вказаними контрагентами (т.2 а.с.8 - 86, 102-104).

На підтвердження реальності господарських операцій із ТОВ "Логістична група", ТОВ "ПРОДОС", ТОВ "ВОЛТЕКС", ТОВ "БУД-ІНЖЕНЕРІЯ", ТОВ "БІЛД ВІКС", ТОВ "СТАЛЬСТАНДАРТ", ТОВ "ВВП Холдінг" представником позивача надано до матеріалів справи копії видаткових накладних, рахунків фактур та платіжних доручень.

За твердженням позивача, отриманий від зазначених контрагентів товар в рамках здійснення власної господарської діяльності був реалізований на користь низки юридичних осіб, на підтвердження чого надано до матеріалів справи копії видаткових накладних, рахунків-фактур, довіреностей на отримання ТМЦ, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень (т.1 а.с. 39 - 134, 155-201).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що будь-яка первинна документація на підтвердження господарських операцій з ТОВ "Логістична група", ТОВ "ПРОДОС", ТОВ "ВОЛТЕКС", ТОВ "БУД-ІНЖЕНЕРІЯ", ТОВ "БІЛД ВІКС", ТОВ "СТАЛЬСТАНДАРТ", ТОВ "ВВП Холдінг" позивачем до перевірки надана не була. За таких обставин, правильними є висновки контролюючого органу про відсутність у позивача на час складення звітності первинних документів по взаємовідносинам із вказаним контрагентом, наслідком чого є неправомірність віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених за наслідками господарських операцій з вказаними контрагентами.

При цьому позивач не скористався правом надання первинної документації, передбаченим абзацом другим пункту 44.7 статті 44 ПК України.

Оскільки на виконання завдань адміністративного судочинства при перевірці правомірності рішення суб`єкта владних повноважень суд має враховувати лише ті обставини та документи, на підставі яких таке рішення було прийнято, а при прийнятті податкових повідомлень-рішень від 21.08.2019 № 1 та № 1 первинні бухгалтерські документи позивача відповідачем не досліджувались, і це стало наслідком недобросовісної поведінки самого позивача, документи, надані позивачем під час розгляду справи у суді першої інстанції, не є беззаперечним доказом протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Разом з тим, з приводу вказаних документів колегія суддів вважає за необхідне відмітити, що позивачем було надано до матеріалів справи лише копії рахунків-фактур та видаткових накладних, виданих ТОВ "Логістична група", ТОВ "ПРОДОС", ТОВ "ВОЛТЕКС", ТОВ "БУД-ІНЖЕНЕРІЯ", ТОВ "БІЛД ВІКС", ТОВ "СТАЛЬСТАНДАРТ", ТОВ "ВВП Холдінг".

З урахуванням змісту тих зауважень, що пред`являлись податковим органом до контрагентів позивача колегія суддів зазначає, що для підтвердження реальності отримання позивачем товарів від цих контрагентів, є обов`язковим надання копій документів на підтведження реального виконання сторонами поставки товарів, пояснень з приводу обставин транспортування товарів від постачальників, місце знаходження яких перебуває поза межами м. Харків, документів щодо навантаження та розвантаження товарів, складського обліку та руху товарів у межах підприємства, документів щодо якості товару та інших документів, які б свідчили про фактичне отримання ТМЦ.

Однак, таких документів та пояснень позивачем не надано ані до суду першої інстанції ані до суду апеляційної інстанції, що позбавляє суд можливості надати оцінку реальності господарських операцій між вказаних вище постачальників.

Надані позивачем копії договорів поставки та продажу обладнання, довіреностей на отримання ТМЦ, товарно-транспортних накладних, експрес-накладних Нової Пошти вказують лише на наявність господарських відносин між ТОВ «Техімпекс Плюс» як продавця із покупцями ПрАТ «КЗТВ», ТОВ «Цукрагропром», ТОВ «Краматорський феросплавний завод», ТОВ «ЗЗКС», ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», ПрАТ «КДЗ», ПрАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів», ПрАТ «Запоріжвогнетрив», ПРАТ «Токмацький ковальсько-штампувальний завод», однак, не є свідченням отримання ТМЦ від ТОВ «Техімпекс Плюс» та ТОВ "Логістична група", ТОВ "ПРОДОС", ТОВ "ВОЛТЕКС", ТОВ "БУД-ІНЖЕНЕРІЯ", ТОВ "БІЛД ВІКС", ТОВ "СТАЛЬСТАНДАРТ", ТОВ "ВВП Холдінг".

Беручи до уваги наведене, колегія суддів вказує на недостатність наданих позивачем документів для спростування наявних обґрунтованих сумнівів контролюючого органу та підтвердження реальності господарських операцій між позивачем та вказаними вище контрагентами.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильними висновки контролюючого органу по безпідставність формування ТОВ «Техімпекс Плюс» податкового кредиту за господарськими операціями з ТОВ «Техімпекс Плюс» та ТОВ "Логістична група", ТОВ "ПРОДОС", ТОВ "ВОЛТЕКС", ТОВ "БУД-ІНЖЕНЕРІЯ", ТОВ "БІЛД ВІКС", ТОВ "СТАЛЬСТАНДАРТ", ТОВ "ВВП Холдінг".

Такий висновок суду першої та апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 06.08.2019 по справі № 160/8441/18, від 06.08.2019 по справі № 520/8681/18, яка є обов`язковою для врахування в силу ч.5 ст.242 КАС України.

Згідно із частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті податкових повідомлень-рішень від 21.08.2019 № 1 про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з ПДВ на 255661,25 грн., у т.ч. за основним платежем - 204529,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 51132,25 грн., та № 1 про зменшення від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 5967 грн., діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, а відтак, відсутні підстави для визнання протиправними та скасування вказаних податкових повідомлень-рішень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329, п. 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техімпекс Плюс" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 року по справі № 520/10272/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Роз`яснити, що відповідно до п. 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, cтрок на оскарження постанови продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 21.04.2020 року