Справа № 302/180/20
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 302/180/20 пров. № А/857/3471/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Кухтея Р. В., Обрізка І. М.,

за участю секретаря судового засідання Цар М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду (постановлена головуючим суддею Кривкою В. П. у смт. Міжгір`я) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області старшого сержанта поліції Легоша Івана Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області старшого сержанта поліції Легоша Івана Івановича, в якому просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 12 жовтня 2019 року серії ДП 18 № 322716 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2020 року відмовлено позивачу у поновленні строку звернення до суду з позовною заявою та залишено без розгляду позовну заяву.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про пропуск ним строку звернення до суду з вказаним позовом, оскільки копію оскаржуваної постанови він не отримував. При цьому, доказів вручення йому копії оскаржуваної постанови відповідачем не надано. Також вказує, що клопотання про поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом він не заявляв, що свідчить про невідповідність висновків суду обставинам справи.

В судове засідання на апеляційний розгляд справи учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 229, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд ухвалив розгляд справи здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк звернення до суду з вказаним позовом без поважних причин, оскільки про оскаржувану постанову позивач дізнався і повинен був дізнатися у жовтні 2019 року, одержавши її копію поштою.

Суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Водночас частини друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з частинами першою, другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що перебіг строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху починається з моменту вручення такої постанови особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. При цьому, залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду у даній категорії справи може мати місце тільки при встановленні обставин щодо отримання копії постанови, тобто початку перебігу строку звернення до суду, а також того, що позов подано після спливу 10 днів після початку перебігу такого строку.

Як слідує з матеріалів справи, 12 жовтня 2019 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області старшим сержантом поліції Легошом І. І. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 322716, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, за здійснення зупинки транспортного засобу без ввімкнення аварійно-світлової сигналізації, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Так, з наявної в матеріалах справи копії оскаржуваної постанови встановлено, що ОСОБА_1 від отримання копії постанови відмовився, копію постанови надіслано рекомендованим листом від 15 жовтня 2019 року № 2229/106/28/3-2019.

Суд звертає увагу на ту обставину, що матеріали справи не містять доказів вручення позивачу копії постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення від 12 жовтня 2019 року серії ДП 18 № 322716.

При цьому, позивач зазначає, що про винесення оскаржуваної постанови він дізнався лише 18 лютого 2020 року після отримання ним копії постанови про відкриття виконавчого провадження щодо її примусового виконання, та відповідно, отримав її копію 19 лютого 2020 року.

Доказів присутності позивача при винесенні постанови відповідачем не надано, а внесення відповідачем відомостей про відмову позивача підписати цей документ не може бути належним доказом факту його присутності при її складанні.

Крім того, внесені в журнал вихідної кореспонденції записи про надсилання позивачу копії оскаржуваної постанови також не є підтвердженням отримання копії постанови особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні докази присутності ОСОБА_1 під час розгляду справи про вчинення ним адміністративного правопорушення, а також докази вручення позивачу копії оскаржуваної постанови, апеляційний суд вважає передчасним висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду та наявність підстав для залишення без розгляду позовної заяви.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що належним відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції, що підлягає врахуванню судом першої інстанції.

За наведених обставин суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання можливості розгляду справи по суті заявлених вимог і відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції, наданих статтею 320 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 241, 243, 286, 308, 310, 312, 313, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2020 року у справі № 302/180/20 про залишення позовної заяви без розгляду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді Р. В. Кухтей
І. М. Обрізко
Повне судове рішення складено 22.04.2020