Справа № 1.380.2019.007069
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.007069
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.
До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), у якому просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо:

- зменшення максимального розміру пенсії позивача з 90% грошового забезпечення (визначено в ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на момент призначення пенсії 31.01.1997) на 70% грошового забезпечення;

- неврахування при перерахунку пенсії щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які встановлені ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Конкретно для позивача надбавка за службу в умовах режимних обмежень, доплата за класифікацію, премії, які позивач отримував під час служби, як складові основного грошового забезпечення, з якого розраховується остаточний розмір пенсії;

- поетапної виплати підвищення до пенсії (з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 50%, з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75%), що підтверджено в повідомлені в повідомленні про перерахунок його пенсії з 01.01.2018;

2) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу у розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які встановлені ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та, у подальшому, її щомісячну виплату у повному розмірі;

3) зобов`язати відповідача здійснити у терміни згідно із законодавством, виплату позивачу різниці між нарахованою пенсією та фактично виплаченою у період з 01.01.2018 по день, з якого почнеться виплата перерахованої йому згідно з п. 1 пенсії за вислугу років.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказано на протиправність дій відповідача щодо проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача через визначення такої із 70% замість 90% відповідних сум грошового забезпечення. Зазначив, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Крім цього, позивач вважає що відповідачем протиправно не враховано при перерахунку пенсії додаткові види грошового забезпечення (надбавка за службу в умовах режимних обмежень, доплата за класифікацію, премії), а також протиправно застосовано поетапну виплату підвищення до пенсії. Вважаючи наведене, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 29.12.2019 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 27.01.2020 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій справі №160/3586/19 (№Пз/9901/12/19).

29.01.2020 за вх. №4803 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач зазначив, що позивачу призначена пенсія за вислугу років з 01.02.1997 у розмірі 85% суми грошового забезпечення. На момент передачі пенсійної справи уповноваженим органом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області розмір пенсії позивача становив 90% грошового забезпечення. На виконання приписів постанови №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.03.2018 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яка скерована Львівським обласним військовим комісаріатом. Розмір пенсії обчислений за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції чинній на момент перерахунку. Тобто максимальний розмір пенсії обчислений відповідно до ч. 2 ст. 13 зазначеного Закону та становить 70% відповідних сум грошового забезпечення.. Відповідач вважає, що він правомірно перерахував пенсію позивачу, виходячи з 70% грошового забезпечення, оскільки на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії з 01.01.2018, встановлений максимальний розмір пенсії 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсій зазначив, що відповідач немає відповідних правових підстав. Оскільки на момент проведення перерахунку пенсії приписи Постанови №103 від 21.08.2018 були чинними. Відповідач правомірно здійснив перерахунок пенсії позивачу. Відповідачем дій спрямованих на зменшення пенсії позивачу не вчинено.

Крім того відповідач зазначив, що ним здійснено перерахунок пенсії позивачу на підставі скерованої Львівським обласним військовим комісаріатом довідки від 11.03.2018 №ХВ48336 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, виданої на підставі постанови Кабінету Міністрів України №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Правом на власний розсуд визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, відповідач не наділений.

Відповідач вважає, що пенсія позивачу перерахована та виплачується відповідно до норм чинного законодавства, просив у задоволенні позову відмовити.

17.04.2020 за вх. №2883ел. від позивача надійшла заява щодо відмови від частини позовних вимог. Позивач просив з метою створення умов для поновлення провадження у справі зменшити об`єм позовних вимог, викладених у його позовній заяві, шляхом вилучення двох з них:

- щодо неврахування при перерахунку пенсії щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які встановлені ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- щодо поетапної виплати підвищення до пенсії (з 01.01.2018 по 31.12.2018 50%, з 01.01.2019 по 31.12.2019 75%). З огляду на викладене, просив вилучити такі вказані позовні вимоги; поновити провадження у справі, відповідні позовні вимоги не розглядати.

До вказаної заяви позивач надав уточнений виклад обставин та обґрунтувань позовних вимог.

Ухвалою суду від 23.04.2020 провадження у справі поновлено та остаточними позовними вимогами, з врахуванням заяви від 17.04.2020 за вх. №2883ел. ухвалено вважати вимоги про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% грошового забезпечення (визначено в ч. 2 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на момент призначення пенсії 31.01.1997) на 70% грошового забезпечення;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які встановлені ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та, у подальшому, її щомісячну виплату у повному розмірі;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити у терміни згідно із законодавством, виплату ОСОБА_1 різниці між нарахованою пенсією та фактично виплаченою у період з 01.01.2018 по день, з якого почнеться виплата перерахованої йому згідно з п. 1 пенсії за вислугу років.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, -

в с т а н о в и в :
Позивач, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області і отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 01.01.2008 розмір пенсійної виплати становив 90% сум грошового забезпечення, що підтверджується повідомленням про розмір пенсії (пенсійна справа ХВ48366) /а.с.15/.

07.11.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії з 01.01.2018 в розмірі 90% грошового забезпечення відповідно до ст. 63 Закону України №2262-ХІІ на виконання Постанови КМУ №103 від 21.02.2018, №704 від 30.08.2016.

Листом від 26.11.2019 №5088/к-20/11.03-06 Головне управління Пенісійного фонду України у Львівській області повідомило позивача, що за матеріалами пенсійної справи йому виплачувалась пенсія за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ у розмірі 90% грошового забезпечення. Під час призначення (перерахунку) пенсії застосовуються нормативно-правові акти, які діють на дату, з якої призначається (перераховується) пенсія. Законом України від 27.03.2014 №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ, якими передбачено, що максимальний розмір пенсії за вислугу років з 01.05.2014 не повинен перевищувати 70% відповідних сум. Тому після 01.05.2014 при призначенні (перерахунку) пенсії за вислугу років розмір пенсії обчислюється з урахуванням внесених змін.

Отже з 01.01.2018 ОСОБА_1 проведено перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» за нормами законодавства, що діє на момент перерахунку пенсії, виходячи із 70% сум грошового забезпечення. Пенсія призначена, перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства України.

Вважаючи дії відповідача щодо перерахунку пенсії, виходячи із розміру грошового забезпечення 70% протиправною, з метою відновлення порушених прав, позивач звернувся до суду за їх захистом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008, пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Своєю чергою п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 установлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон) до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 в адміністративній справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №103, а також зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45 визнані протиправними та нечинними. Ці судові рішення набрали законної сили 05.03.2019.

Cудом встановлено, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 та її основний розмір склав 70% від грошового забезпечення.

Щодо протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо перерахунку пенсії позивача, виходячи із розміру такої 70% відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2018, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 (набрав чинності 01.10.2011), внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

З огляду на викладене з 01.10.2011 положення ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 90% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VІ.

Відповідно до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України» №1166-VІІ від 27.03.2014 (набрав чинності 01.04.2014), внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ, де число « 80» змінено на число « 70» (максимальний розмір пенсії), що, на думку відповідача, передбачає необхідність проведення перерахунку пенсії позивача в розмірі 70% від грошового забезпечення.

Проаналізувавши викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що приписи ст. 13 Закону №2262-ХІІ, якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70% від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після 01.04.2014, тобто набрання ними чинності, та стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Адже до останнього застосовуються спеціальні норми, що регулюють умови та підстави встановлені саме щодо перерахунку пенсії.

Незважаючи на це, при здійснені перерахунку пенсії позивачу на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018, відповідач застосував норми, які регулюють питання саме призначення пенсії, що не узгоджується із нормами законодавства вказаними вище.

При вирішенні питання щодо застосування положень Закону №2262-ХІІ у часі, доцільно зауважити таке.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У вказаних рішеннях Конституційний Суд України зазначив, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Таким чином за змістом висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Вказана позиція щодо застосування норм права до спірних правовідносин викладена Верховним Судом України у постанові від 10.12.2013 у справі №21-420а13 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/36475565).

Додатково суд звертає увагу на те, що «призначення пенсії» та «перерахунок пенсії» є різними за змістом та механізмом процедурами, а встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосується перерахунку вже призначеної пенсії.

Таким чином при перерахунку пенсії відповідним категоріям осіб має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Такий висновок відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.04.2018 у справі №686/12623/17 (провадження №К/9901/849/17) (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/73604768).

В рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі №Пз/9901/58/18 (240/5401/18) Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року відповідно до ст. 63 Закону №2262-ХІІ на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалось при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/79615886).

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18 (провадження №11-198заі19) рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04.02.2019 залишене без змін (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/85174587).

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Отже при ухваленні цього рішення судом враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні у зразковій справі №240/5401/18.

Таким чином управлінням протиправно зменшено позивачу при перерахунку основний розмір пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення позивача, адже при виході на пенсію її розрахунок проводився виходячи з 90% від грошового забезпечення, а не 70%.

З огляду на викладене суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача буде зобов`язання відповідача здійснити з перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення з 01.01.2018 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Разом з тим щодо вимоги зобов`язати відповідача здійснити у терміни згідно із законодавством, виплату позивачу різниці між нарахованою пенсією та фактично виплаченою у період з 01.01.2018 по день, з якого почнеться виплата перерахованої йому згідно з п. 1 пенсії за вислугу років, слід зазначити таке.

Суд враховує, що позивач просить суд прийняти рішення щодо правовідносин, що ще не існують, а можуть, як він вважає, виникнути після здійснення ГУ ПФ України у Львівській області перерахунку пенсії позивача; проте судовий захист надається з метою поновлення вже існуючих та порушених прав/інтересів, а не тих, що ймовірно можуть виникнути та бути порушеними у майбутньому. Крім того перерахунок та виплати за рішеннями судів здійснюються органами Пенсійного фонду у спеціальному порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на викладене на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 384,20 грн. (1/2 від 768,40 грн.)за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в :
1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років з 90% до 70% сум грошового забезпечення під час її перерахунку з 01.01.2018 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992, у порядку і розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

4.У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) судові витрати у виді судового збору у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 23.04.2020

Суддя Кравців О.Р.