Справа № 260/853/19
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2020 рокум. Ужгород№ 260/853/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Калинич Я.М.,

при секретарі судового засідання - Попович М.М.,

за участю:

сторони не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Державної авіаційної служби України до Житлово-будівельного кооперативу «По Климпуша», Виконавчого комітету Ужгородської міської ради та Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Закарпатське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Ужгород» про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Державна авіаційна служба України (далі - позивач, Державіаслужба), в особі представника Авдєєва В.С. звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу «По Климпуша» (далі - відповідач 1, ЖБК «По Климпуша»), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (відповідач 2), Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради (далі - відповідач 3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Закарпатське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Ужгород» (далі - третя особа, ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород»), та просила: 1) Зобов`язати ЖБК «По Климпуша» виконати рішення Державіаслужби від 14.03.2019 № 190; 2) Зобов`язати ЖБК «По Климпуша» знести самочинне будівництво за адресою: м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша, поз.1; 3) Визнати протиправною бездіяльність Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради в частині не погодження об`єкта будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша, поз. 1 та зобов`язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва; 4) Визнати протиправними дії Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 48/03-01/18, затверджених наказом від 15.06.2018 № 47-М та скасувати їх; 5) Визнати протиправними дії Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області щодо реєстрації дозволу на будівельні роботи № ЗК 58 та скасувати його.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеного обстеження при аеродромної території аеродрому «Ужгород» щодо питань забудови, виявлено об`єкт, будівництво якого ведеться без узгодження з експлуатантом аеродрому, провайдером аеронавігаційного обслуговування та без погодження з Державіаслужбою за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Климпуша, поз. 1, що є порушенням норм чинного законодавства. У зв`язку з чим Державіаслужбою України прийнято рішення про припинення будівництва за вищевказаною адресою. Однак, таке рішення Державіаслужби у добровільному порядку виконано не було. Тому, зважаючи на необхідність невідкладного вирішення питання щодо припинення неконтрольованого будівництва, яке може призвести до негативних наслідків, позивач вважає, що вирішення питання щодо виконання вищезазначеного рішення в судовому порядку є єдиним способом захисту порушених прав Державіаслужби. Недотримання порядку отримання погодження місця розташування об`єктів будівництва та визначення умов забудови на приаеродромній території призвело до надання Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки з порушенням норм містобудівного законодавства, будівельних норм, стандартів і правил, а також законодавства у сфері безпеки цивільної авіації. Відтак, на переконання позивача, містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки підлягають скасуванню. Також на думку позивача скасуванню підлягають дозвільні документи на будівництво.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

16 вересня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача 1, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що Державна авіаційна служба України не надала жодних доказів того, що будівництво за адресою: м. Ужгород, вул. Климпуша, поз. 1 становить загрозу для польотів повітряних суден, впливає на безпеку авіації та створює перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження. Крім того, відповідач зазначає, що Державіаслужба не приймає участі у процедурі видачі дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт, містобудівних умов і обмежень, а тому отримання погодження від позивача на видачу дозвільних документів чинним законодавством не передбачено. Нормами законодавства, що регулює порядок погодження об`єктів, не передбачено скасування містобудівних умов і обмежень, документів, що дають право на виконання будівельних робіт та документів про введення об`єкта в експлуатацію з підстав такого непогодження. Відтак, відсутність погодження з боку позивача на будівництво вищевказаного об`єкту не свідчить, що такий об`єкт є самочинним будівництвом та не може бути головним чинником для його знесення. Крім того, зазначає, що на момент надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки експлуатантом аеродрому не було надано графічні матеріали схеми планувальних обмежень та схеми меж при аеродромної території, які б візуалізували необхідні обмеження. У зв`язку з цим, просить у задоволенні позовних вимог відмови.

01 жовтня 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач звертає увагу суду, що Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради та Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області порушено вимоги частини третьої статті 69 ПК України, а саме визначено умови забудови, використання землі і споруд без погодження Державіаслужби, у зв`язку з чим дане будівництво являється самочинним та становить загрозу безпеці авіації.

30 жовтня 2019 року до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду та в якій позивач просить: 1) Зобов`язати ЖБК «По Климпуша» виконати рішення Державіаслужби від 14.03.2019 № 190; 2) Зобов`язати ЖБК «По Климпуша» знести самочинне будівництво за адресою: м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша, поз.1; 3) Визнати протиправною бездіяльність Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради в частині не погодження об`єкта будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша, поз. 1 та зобов`язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва; 4) Визнати протиправними дії Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 48/03-01/18, затверджених наказом від 15.06.2018 № 47-М та скасувати їх; 5) Визнати протиправними дії Виконавчого комітету Ужгородської міської ради щодо видачі сертифікату від 13.06.2019 р. №ЗК 49 по об`єкту будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша, поз. 1 та скасувати його.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2019 року замінено неналежного відповідача - Державну архітектурну-будівельну інспекцію України на належного - Виконавчий комітет Ужгородської міської ради (Управління державного архітектурно-будівельного контролю).

25 листопада 2019 року представником Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (Управління державного архітектурно-будівельного контролю) надано відзив на позовну заяву, згідно якого, вважає позов необгрунтованим та безпідставним, з огляду, в тому числі, на те, що інформація про розмір (межі) приаеродромної території Ужгородській міській раді надіслана 15.01.2019 року, а містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на об`єкт за адресою: м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша, поз.1, видані Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради 15.06.2018 року. Зазначені обставини вказують на відсутність протиправною бездіяльності Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради щодо погодження умов забудови, використання землі і споруд та здійснення будівництва з Державіаслужбою. Крім того, оскаржувані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки відповідають Генеральному плану, видані у порядку, встановленому законодавством, а отже не підлягають скасуванню. Крім того, звертає увагу, що Сертифікат Аеродрому «Ужгород» № АП 06-01, яким було визначено клас (код) аеродрому Г та, відповідно, встановлено приаеродромну територію у розмірі 50 кілометрів, був введений в дію 30.03.2019 року при цьому, рішення Державіаслужби №190 датоване 14.03.2019 року, тобто, посилання позивача на вказаний документ, як на підставу припинення будівництво та необхідність отримати відповідні погодження та висновки - є безпідставним.

Ухвалою суду від 29 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак 31 березня 2020 року подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з`явився, однак 08 квітня 2020 року надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності у зв`язку із запровадженням карантину.

Відповідач 2 в судове засідання явку свого представника не забезпечив, однак 27 листопада 2019 року ним було подано до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що наказом Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 15 червня 2018 року № 47-М затверджено містобудівні умови та обмеження № 48/03-01/18 для проектування об`єкта будівництва: «Будівництво багатоквартирних житлових будинків» за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша, поз. 1, замовник ЖБК «По Климпуша».

24 квітня 2017 року відповідачем 1 було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт №ЗК 36 на об`єкті «Будівництво багатоквартирних житлових будинків по вул. Дмитра Климпуша в м. Ужгороді (І черга - блок 2; ІІ черга - блок 3)» за адресою:88000, м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша, поз. 1, Закарпатська область. А 13 червня 2019 року вказаний об`єкт будівництва був прийнятий в експлуатацію, що підтверджується сертифікатом серія ЗК №49 від 13.06.2019 р.

Судом встановлено, що 22 лютого 2019 року на адресу Державної авіаційної служби України надійшов акт обстеження приаеродромної території аеродрому «Ужгород» щодо питань забудови, виявлення фактів будівництва без висновків експлуатанта аеродрому та Державіаслужби України, затверджений в.о. директора ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» від 11.02.2019 року.

Відповідно до п. 3 вказаного акту при обстеженні приаеродромної території на предмет виявлення фактів будівництва з порушенням вимог Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на при аеродромних територіях об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, були здійснені виїзди на об`єкти будівництва, що ведуться без узгодження з експлуатантом аеродрому, провайдером аеронавігаційного обслуговування, без погодження Державіаслужби, зокрема, за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Климпуша, поз. 1, забудовник ЖБК «По Климпуша».

На підставі акту обстеження приаеродромної території аеродрому «Ужгород» від 11.02.2019 року № 1 Державною авіаційною службою України винесено рішення № 190 від 14 березня 2019 року про припинення будівництва (діяльності, передбаченої частиною другою статті 69 Повітряного кодексу України) на приаеродромній території. Вказаним рішенням Державна авіаційна служба України вимагала негайно припинити будівництво за адресою: м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша, поз.1, що здійснюється ЖБК «По Климпуша» до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства. Окрім того, керівника або уповноважену особу, вищезазначеної юридичної особи зобов`язано невідкладно вжити заходів щодо погодження місця розташування та висоти об`єкта на при аеродромній території у відповідності до вимог п. 56, 57, 60 Положення про використання повітряного простору України та у спосіб, передбачений Порядком погодження місця розташування та висоти об`єктів на при аеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, затвердженим наказом Мінінфраструктури України від 30.11.2012 року № 721.

Державна авіаційна служба листом від 04 квітня 2019 року № 4/258-19 звернулася до Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради про надання копій містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, зокрема, за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша, поз.1.

Листом від 23 травня 2019 року № 119/01-13 Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради повідомило Державну авіаційну службу, що на момент надання містобудівних умов та обмежень експлуатантом аеродрому не було надано графічні матеріали схеми планувальних обмежень та схеми меж приаеродромної території, які б візуалізували необхідні обмеження.

Також, 04 квітня 2019 року позивач звернувся з листом №4/255-19 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, Ужгородської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради про надання копій документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт та/або засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, зокрема, по об`єкту будівництва за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Климпуша, поз.1. Однак, зазначеними у зверненні адресатами витребувані документу надані не були.

Аналізуючи приписи ст. 2 КАС України та чинні нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини суд виходить із наступного.

Правові основи діяльності в галузі авіації встановлені Повітряним кодексом України №3393-VI від 19.05.2011 р. (далі - ПК України).

Відповідно до преамбули ПК України, державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах.

Згідно п. 1 Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №520 від 08.10.2014 року, Державна авіаційна служба (Державіаслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

До основних завдань Державіаслужби, відповідно до п.п. 4 п. 3 Положення про Державну авіаційну службу України, відноситься здійснення державного контролю та нагляду за безпекою цивільної авіації, нагляду за забезпеченням аеронавігаційного обслуговування. Зазначене також кореспондується з нормами ст. 5 ПК України.

Спірні правовідносини в даній адміністративній справі виникли з приводу не погодження місця розташування об`єкта будівництва, діяльність якого, на думку позивача, може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних засобів цивільної авіації, розташованого на приаеродромній території, з експлуатантом аеродрому та Державіаслужбою.

Визначення поняттю «приаеродромна територія» надано в п. 84 ст. 1 ПК України, відповідно до якого такою є обмежена регламентованими розмірами місцевість навколо зареєстрованого згідно із встановленим порядком аеродрому (вертодрому) або постійного злітно-посадкового майданчика, до якої встановлені спеціальні вимоги щодо розташування різних об`єктів, а їх висота контролюється з урахуванням умов безпеки маневрування, зльоту та заходу на посадку повітряних суден.

П. 1.5 Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, затвердженого наказом Міністерство інфраструктури України №721 від 30.11.2012 р. (далі Порядок), встановлено, що для аеродромів класів А, Б, В, Г приаеродромна територія визначається колом з радіусом 50 км від КТА; класів Д, Е і некласифікованих - 25 км від КТА, вертодромів - 12 км від КТА, для злітно-посадкових майданчиків - 2,5 км від КТМ.

Порядок здійснення будівництва на приаеродромній території регламентується нормами ст. 69 ПК України. Так, ч.ч. 1, 2 зазначеної статті встановлено, що будівлі і природні об`єкти, розташовані на приаеродромній території, не повинні становити загрози для польотів повітряних суден. На приаеродромній території запроваджується особливий порядок здійснення діяльності, яка може вплинути на безпеку авіації та створити перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження. До такої діяльності належать, в тому числі, будівництво.

Зазначене узгоджується також з п. 1.5 Порядку, відповідно до якого на приаеродромних територіях встановлюються спеціальні вимоги до розташування об`єктів, а їх висотне положення контролюється, виходячи із умов безпеки маневрування, зльоту та посадки відповідно до чинного законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України №954 від 06.12.2017 р. затверджено Положення про використання повітряного простору (далі - Положення №954).

Так, нормами п. 56 Положення №954 від 06.12.2017 р. визначено, що місце розташування і висота об`єктів на приаеродромній території та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, погоджуються з керівником експлуатанта аеродрому, Державіаслужбою або Міноборони (відповідно до компетенції).

Дія такого Положення поширюється на фізичних та юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми та підпорядкованості за напрямами діяльності у галузі авіації, використання повітряного простору та діяльність яких створює або потенційно може створювати небезпеку повітряному руху, перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження.

До об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів та роботу засобів зв`язку, навігації та спостереження, у розумінні п. 57 Положення №954, віднесено наступні об`єкти будівництва та реконструкції:

- аеродроми, вертодроми, постійні злітно-посадкових майданчики;

- об`єкти, що перетинають поверхні обмеження перешкод аеродромів, вертодромів, постійних злітно-посадкових майданчиків;

- об`єкти заввишки 45 і більше метрів відносно контрольної точки аеродрому в радіусі до 50 кілометрів.

- повітряних ліній електрозв`язку та електропостачання, вибухонебезпечних, радіотехнічних, світлотехнічних та інших об`єктів (залізничних колій, автомобільних шляхів, об`єктів з викидом відкритого полум`я, газів та диму, діяльність яких може призвести до погіршення видимості в районах аеродромів, тощо), які можуть створити загрозу безпеці повітряного руху або перешкоджати роботі аеродрому чи засобів зв`язку, навігації та спостереження (радіотехнічного забезпечення), незалежно від їх розміщення;

- об`єкти незалежно від їх розміщення заввишки 100 і більше метрів над земною поверхнею.

Відповідно до п. 60 Положення №954, підприємства, установи та організації, заінтересовані в розміщенні об`єктів на приаеродромній території, повинні погоджувати таке розміщення з експлуатантом аеродрому, відповідними державними органами, органами місцевого самоврядування та дотримуватися умов погодження будівництва.

Отже, вимогами Положення №954 передбачений обов`язок фізичних та юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми та підпорядкованості здійснювати погодження об`єктів будівництва та реконструкції тільки у випадках, якщо такі відповідають встановленим критеріям.

Відповідно до п. 2.1 Порядку, погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, здійснює Державіаслужба України з урахуванням висновку експлуатанта аеродрому (вертодрому) щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, з умовами, що забезпечують необхідний рівень безпеки польотів у районі аеродрому та на приаеродромних територіях, форма якого наведена в додатку 2 до цього Порядку, а також висновку провайдера аеронавігаційного обслуговування щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, форма якого наведена в додатку 3 до цього Порядку, які повинні бути отримані заявником.

Процедура погодження здійснюється фахівцями Державіаслужби України на підставі Заявки, яка реєструється в день її надходження (п. 2.3 Порядку).

Предметом даного адміністративного позову, в частині, що стосується відповідача 1, є питання зобов`язання вказаної особи виконати рішення Державіаслужби від 14.03.2019 №190 та знести самочинне будівництво за адресою: м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша, поз. 1.

З приводу вказаних позовних вимог суд зазначає наступне.

Рішенням Державіаслужби від 14.03.2019 №190 відповідача 1 зобов`язано негайно припинити будівництво за адресою: м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша, поз. 1, а також невідкладно вжити заходи щодо погодження місця розташування та висоти об`єкта на приаеродромній території відповідно до вимог пунктів 56, 57, 60 Положення №954 та у спосіб, передбачений Порядком.

Відповідно до ч. 10 ст. 69 ПК України, органи виконавчої влади, юридичні та фізичні особи незалежно від форми власності, які допустили порушення порядку діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, зобов`язані згідно з рішенням уповноваженого органу з питань цивільної авіації припинити будівництво чи діяльність, зазначену в частині другій цієї статті, до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.

Отже, вимогами чинного законодавства з питань безпеки авіації передбачений обов`язок фізичних та юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми та підпорядкованості здійснювати погодження об`єктів будівництва та реконструкції у випадках, якщо такі відповідають встановленим критеріям, а рішення Державіаслужби, що стосуються припинення такого будівництва, у разі недотримання законодавства у сфері авіаційної безпеки, підлягають обов`язковому виконанню.

З проведеного правового аналізу зазначених законодавчих норм суд дійшов висновку, що погодженню з уповноваженими органами підлягає не будь-яке будівництво чи реконструкція, що здійснюється на приаеродромній території, а тільки те, що відповідає критеріям, визначеним в п. 57 Положення №954.

Судом встановлено, що Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради 15 червня 2018 року було видано відповідачеві 1 містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Будівництво багатоквартирних житлових будинків» за адресою: м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша, поз. 1. Так, як вбачається із зазначених містобудівних умов та обмежень, граничнодопустима висотність зазначеного об`єкта будівництва становить 21 м від найнижчої планувальної відмітки землі, що менше, ніж 45 метрів відносно контрольної точки аеродрому, тобто мінімальної висоти, з досягнення якої об`єкт будівництва вважається таким, що може вплинути на безпеку польотів та роботу засобів зв`язку, навігації та спостереження.

Крім того, як випливає із наявної у матеріалах справи довідки сертифікованого інженера-геодезиста Мельничук С . М. від 07 жовтня 2019 р. №68, у якій визначено висоти багатоквартирних житлових будинків по вул. Дмитра Климпуша, 14 , будівництво яких здійснено відповідачем 1, висота блоку 2 багатоквартирного будинку по вул. Дмитра Климпуша, 14 складає лише 19,88 м над поверхнею землі, а висота блоку 3 багатоквартирного будинку по вул. Дмитра Климпуша, 14 складає лише 20,27 м над поверхнею землі.

При цьому, в обґрунтування заявлених до відповідача 1 позовних вимог позивач посилається виключно на відомості акту обстеження приаеродромної території №01 від 11.02.2019 р. Разом з тим, суд не вважає зазначений акт належним та достатнім в розумінні норм КАС України доказом, оскільки жодних відомостей чи документальних підтверджень того, що об`єкт будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша, поз. 1 відповідає критеріям, визначеним в п. 57 Положення №954, такий не містить.

Доказами, відповідно до ст. 72 КАС України, в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 75 КАС України).

Разом з тим, акт обстеження, окрім посилань на те, що при обстеженні приаеродромної території на предмет виявлення фактів будівництва з порушенням законодавчих вимог були здійснені виїзди на об`єкти будівництва, що ведуться без узгодження, не містить жодних відомостей щодо проведення комісією замірів висоти об`єкта будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша, поз. 1, результатів таких, або наявність будь-яких інших підстав стверджувати про можливий негативний вплив такого на безпеку польотів та роботу засобів зв`язку, навігації та спостереження.

Наявність обставин, передбачених п. 57 Положення №954, матеріалами справи також не підтверджується.

З огляду на вищевказане суд вважає, що позивач не довів те, що вимоги з питань обов`язковості погодження об`єкта будівництва та, відповідно, виконання рішення Державіаслужби №190 розповсюджується на відповідача 1.

В позовних вимогах, звернутих до відповідача 1, позивач також просить суд зобов`язати відповідача 1 знести самочинне будівництво за адресою: м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша, поз. 1.

Згідно з ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 38 Закону № 3038 у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Таким чином, знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності, при цьому знесенню передує направлення забудовнику припису, надання можливості добровільного виконання припису та приведення об`єкту будівництва у відповідність до вимог законодавства та тільки в разі невиконання припису можливе звернення органів державного архітектурно-будівельного контролю з позовами про знесення самочинного об`єкту будівництва.

При цьому, тягар доказування наявності вказаних фактів та умов покладається на суб`єкта владних повноважень, що звертається до суду, а їх перевірка покладена на суд.

Як вже встановлено судом, на підставі містобудівних умов та умов обмежень забудови земельної ділянки від 15 червня 2018 року № 48/03-01/18 замовником будівництва - відповідачем 1 24 квітня 2017 року було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт №ЗК 36 на об`єкті «Будівництво багатоквартирних житлових будинків по вул. Дмитра Климпуша, поз. 1 в м. Ужгороді (І черга - блок 2; ІІ черга - блок 3)» за адресою: 88000, м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша, поз. 1, Закарпатська область. А 13 червня 2019 року вказаний об`єкт будівництва був прийнятий в експлуатацію, що підтверджується сертифікатом серія ЗК №49 від 13.06.2019 р.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що відсутність погодження з боку Державної авіаційної служби України на будівництво вищевказаного об`єкту не свідчить, що такий об`єкт є самочинним будівництвом та не може бути головним чинником для його знесення, оскільки відсутня сукупність чинників, визначених ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України.

Суд також звертає увагу, що згідно з ч. 1, 2 ст. 69 Повітряного кодексу України будівлі і природні об`єкти, розташовані на приаеродромній території, не повинні становити загрози для польотів повітряних суден. На приаеродромній території запроваджується особливий порядок здійснення діяльності, яка може вплинути на безпеку авіації та створити перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження.

В той же час, позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що будівництво за адресою: м. Ужгород, вул. Климпуша, поз.1 становить загрозу для польотів повітряних суден, впливає на безпеку авіації та створює перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження.

Крім того, суд зазначає, що на момент надання відповідачу 1 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 15 червня 2018 року № 48/03-01/18 експлуатантом аеродрому не було надано графічні матеріали схеми планувальних обмежень та схеми меж приаеродромної території. Вказане підтверджується наявним у матеріалах справи листом Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 23 травня 2019 року № 119/01-13, а також копією листа ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» від 15 січня 2019 року № 27/01-15 про надання керівникам органів місцевого самоврядування (в т.ч. Ужгородській міській раді) графічних матеріалів щодо при аеродромної території аеродрому «Ужгород».

За правилами, встановленими ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються ї вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведені норми права та встановлені судом обставини, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, заявлених до відповідача 1, а саме: зобов`язання його виконати рішення Державіаслужби від 14.03.2019 року №190 та зобов`язання знести самочинне будівництво за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Климпуша, поз. 1.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради в частині не погодження об`єкта будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Климпуша, поз.1 та зобов`язання вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 69 Повітряного кодексу України інформація про розміри приаеродромної території доводиться експлуатантом аеродрому або постійного злітно-посадкового майданчика чи уповноваженою ним особою до відома відповідних органів місцевого самоврядування, на території здійснення повноважень яких знаходиться земельна ділянка, яка повністю чи частково належить до приаеродромної території. Розмір приаеродромної території залежить від розмірів аеродрому та визначається авіаційними правилами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 69 Повітряного кодексу України для запобігання порушенню умов погодження, незаконному будівництву експлуатант аеродрому повинен здійснювати контроль за станом приаеродромної території.

Згідно з ч. 6 ст. 69 Повітряного кодексу України експлуатант аеродрому та провайдер аеронавігаційного обслуговування за взаємною згодою та за згодою органів місцевого самоврядування мають право встановлювати на приаеродромній території та за її межами наземні засоби зв`язку, навігації та спостереження, світлотехнічні засоби, прокладати інженерні мережі, користуватися правом доступу до такого обладнання.

Враховуючи вищенаведені положення, саме експлуатант аеродрому або постійного злітно-посадкового майданчика чи уповноважена ним особа мала надавати відповідним органам місцевого самоврядування інформацію про розміри при аеродромної території.

В той же час, як вже встановлено судом, ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» повідомило Ужгородську міську раду про розміри приаеродромної території тільки 15 січня 2019 року, скерувавши листа № 27/01-15. Крім того, відповідно до листа Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 23 травня 2019 року № 119/01-13 на момент надавання містобудівних умов та умов експлуатантом аеродрому не було надано графічні матеріали схеми планувальних обмежень та схеми меж приаеродромної території, які б візуалізували необхідні обмеження.

Таким чином, оскільки станом на момент видачі відповідачеві 1 містобудівних умов №48/03-01/18 до органу місцевого самоврядування не була доведена інформація про розміри приаеродромної території, суд приходить висновку про відсутність протиправної бездіяльності Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради в частині не погодження об`єкта будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Климпуша, поз. 1 та відповідно про відсутність підстав для зобов`язання Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 15 червня 2018 року № 48/03-01/18 по об`єкту будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Климпуша, поз.1 та їх скасування, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно ч. 1 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Згідно з ч. 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва. Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Містобудівні умови та обмеження містять: 1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); 9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж. Перелік зазначених умов є вичерпним.

Таким чином, планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони) є складовою частиною містобудівних умов та обмежень.

В той же час, як вже зазначалося судом, на момент видачі відповідачу 1 оскаржених містобудівних умов та обмежень до відома органу місцевого самоврядування не було доведено інформацію про розміри приаеродромної території, тому суд не може самостійно робити припущення про те, що Управлінню містобудування та архітектури Ужгородської міської ради очевидно було відомо, що земельна ділянка за адресою: м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша знаходиться у межах приаеродромної території ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород».

Частиною 4 статті 29 вказаного закону визначено підстави для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, серед яких : 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Згідно з ч. 8 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду.

Відповідно до ч.10 ст. 69 Повітряного кодексу України органи виконавчої влади, юридичні і фізичні особи незалежно від форм власності, які допустили порушення порядку діяльності зазначеної у ч. 2 ст. 69 Повітряного кодексу України, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, зобов`язані згідно з рішенням уповноваженого органу з питань цивільної авіації припинити будівництво чи діяльність зазначену у ч. 2 цієї статті, до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.

Також п.3 ч.1 ст. 127 Повітряного кодексу України передбачено фінансову санкцію у вигляді штрафу за здійснення на приаеродромній території діяльності, визначеної ч. 2 ст. 69 цього Кодексу, без погодження з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації у розмірі від двох до п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Однак з аналізу вищевказаних норм суд дійшов висновку, що нормами чинного законодавства не передбачено скасування містобудівних умов і обмежень з підстав такого непогодження.

Крім того, суд констатує, що відповідно до ч. 8 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Отже, законодавець пов`язує автоматичну втрату чинності виданих містобудівних умов та обмежень із завершенням відповідного будівництва, на здійснення якого вони видавались.

Аналогічна позиція щодо автоматичної втрати чинності містобудівних умов та обмежень викладена в постанові Верховного Суду від 07 лютого 2019 року в справі № 803/952/17.

Судом встановлено, що будівництво групи багатоквартирних житлових будинків по вул . Дмитра Климпуша (І черга - блок 2, ІІ черга - блок 3) по вул. Климпуша, поз. 1, м. Ужгород завершено, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради видано сертифікат від 13.06.2019 р. №ЗК 49, відповідно містобудівні умови забудови земельної ділянки вичерпали свою дію. Відтак, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 15 червня 2018 року № 48/03-01/18 по об`єкту будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Климпуша, поз.1 та їх скасування.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій Виконавчого комітету Ужгородської міської ради щодо видачі сертифікату від 13.06.2019 р. №ЗК 49 по об`єкту будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша, поз. 1 та його скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю відмовляє у видачі сертифіката з таких підстав: 1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката; 2) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; 3) невідповідність об`єкта проектній документації на будівництво такого об`єкта та/або вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил; 4) невиконання вимог, передбачених Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», щодо оснащення будівлі вузлами обліку відповідних комунальних послуг (ч. 7 ст. 39 Закону № 3038-VII).

Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 р. затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (далі - Порядок №461), який визначає механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (далі - об`єкти).

Згідно п. 24 Порядку № 461 для отримання сертифіката замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронний кабінет до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката за формою, наведеною у додатку 8 до цього Порядку, до якої додається акт готовності об`єкта до експлуатації за формою згідно з додатком 9 до цього Порядку.

Пунктом 25 Порядку № 461 передбачено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю приймає подані замовником заяву, акт готовності об`єкта до експлуатації та вчиняє дії у межах чинного законодавства щодо з`ясування питання достовірності відомостей у поданих документах, відповідності об`єкта проектній документації, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, за результатами яких складається довідка за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку.

Згідно п. 26 Порядку № 461, у разі потреби під час розгляду питань, пов`язаних з видачею сертифіката, орган державного архітектурно-будівельного контролю може звернутися до державних органів з метою отримання відповідних висновків, що стосуються об`єкта будівництва. Неподання таких висновків у встановлений строк не є підставою для продовження строку видачі сертифіката або відмови в його видачі.

За змістом п. 27 Порядку № 461, орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви приймає рішення про видачу сертифіката або про відмову в його видачі.

Сертифікат виготовляється в одному примірнику та видається замовнику (уповноваженій ним особі), який має зберігати його протягом всього періоду експлуатації об`єкта.

Підставою для відмови у видачі сертифіката є: неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката; виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; невідповідність об`єкта проектній документації на будівництво такого об`єкта та/або вимогам будівельних норм, стандартів і правил.

В той же час, Позивачем не доведено, що подані відповідачем 1 до органу державного архітектурно-будівельного контролю (Управління державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради) документи для видачі сертифіката від 13.06.2019 р. №ЗК 49 не відповідали вимогами Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку № 461.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Виконавчого комітету Ужгородської міської ради щодо видачі сертифікату від 13.06.2019 р. №ЗК 49 по об`єкту будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Дмитра Климпуша, поз. 1 та його скасування, також не підлягають задоволенню.

Згідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом з тим суд, суд зазначає, що представником позивача не було надано до суду достатніх доказів та не було доведено перед судом їх переконливості, відтак за вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державної авіаційної служби України до Житлово-будівельного кооперативу «По Климпуша», Виконавчого комітету Ужгородської міської ради та Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Закарпатське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Ужгород» про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 21 квітня 2020 року.

СуддяЯ. М. Калинич