Справа № 420/2673/20
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2673/20
УХВАЛА

23 квітня 2020 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Банк» про скасування постанови, визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Банк», в якому позивач просив суд:

- скасувати постанову (реєстраційний номер виконавчого провадження №60880019), видану приватним виконавцем Колечко Дмитром Миколайовичем;

- визнати дії приватного виконавця Колечко Дмитра Миколайовича, такими, що суперечать діючому законодавству.

Ухвалою суду від 06.04.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху та позивачу встановлений 10-денний строк для усунення недоліків заяви з дня отримання копії ухвали.

Залишаючи адміністративний позов без руху, судом було зазначено позивачу про необхідність надання до суду належним чином оформленого адміністративного позову із конкретизацією позовних вимог (зазначенням у позові реквізитів та індивідуальних ознак оскаржуваних постанови та дій приватного виконавця), та надання копій такого позову для всіх учасників справи.

Позивач на виконання ухвали суду від 21.02.2020 року усунув зазначені судом недоліки, надав на адресу суду адміністративний позов, в якому уточнив позовні вимоги та виклав їх наступним шляхом:

- визнати протиправною та скасувати постанову б/н від 10.03.2020 року «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника» (реєстраційний номер виконавчого провадження №60880019), видану приватним виконавцем Колечко Дмитром Миколайовичем;

- визнати протиправними дії приватного виконавця Колечко Дмитра Миколайовича, такими, то суперечать діючому законодавству, а саме приватним виконавцем порушено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання та не повернуто стягувачу виконавчі документи (виконавчий лист №521/4702/16-ц від 21.01.2019 року) без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня їх пред`явлення. Всупереч п.2 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову б/н від 10.03.2020 року «Про звернений стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника» (реєстраційний номер виконавчого провадження №60880019).

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (частина 2 ст. 171 КАС України).

Питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху (частина 8 ст.171 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналіз наведеної норми свідчить, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця можуть бути оскаржені до адміністративного суду лише в разі відсутності іншого судового порядку оскарження. Якщо ж законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності зазначених осіб, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №826/12964/17.

Законом, що визначає сукупність дій органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, іншими законами та нормативно-правовими актами, які підлягають примусовому виконанню, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII.

Так статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в силу частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 року №1403-VIII.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Разом з тим, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Системний аналіз положень наведених вище норм закону дає можливість зробити висновок про те, що розгляд судом вимог про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є за своєю правовою суттю формою судового контролю за виконанням постановленого судового акту, а відтак, має здійснюватись саме тим судом, який постановив рішення у справі та видав виконавчий лист, за винятків випадків встановлених ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем оскаржується постанова приватного виконавця Колечко Д.М. від 10.03.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також дії такого виконавця з винесення зазначеної постанови в межах виконавчого провадження №60880019, щодо примусового виконання виконавчого листа №521/4702/16-ц, виданого 21.01.2019 року Малиновським районним судом м. Одеси у цивільній справі. При цьому ОСОБА_1 є боржником, тобто стороною виконавчого провадження.

Цивільним процесуальним кодексом України визначено порядок оскарження рішень державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до положень цього Кодексу

Так, за приписами частини першої статті 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно частини першої статті 448 Цивільного процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Таким чином правила статей 447, 448 ЦПК України встановлюють інший порядок судового оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України у цивільній справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, згідно ч. 6 вказаної статті у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Враховуючи, що позивачем в адміністративному позові оскаржуються постанова приватного виконавця Колечко Д.М. від 10.03.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також дії цього виконавця з винесення зазначеної постанови та вчинені в межах виконавчого провадження №60880019 щодо примусового виконання виконавчого листа №521/4702/16-ц, виданого 21.01.2019 року Малиновським районним судом м. Одеса у цивільній справі, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а тому у відкритті провадження в адміністративній справі №420/2673/20 слід відмовити.

При цьому подана ОСОБА_1 позовна заява має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Керуючись приписами ст.ст. 5-11, 19, 168, 169, 170, 171, 256, 293, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкриті провадження за адміністративним позовом до приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Банк» про визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправними дії на підставі п. 1 ч.1 ст. 170 КАС України.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що подана ним позовна заява має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвалу суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Ухвалу суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 КАС України.

Головуючий суддя Білостоцький О.В.