Справа № 140/4151/20
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року ЛуцькСправа № 140/4151/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач), з урахуванням заяви від 09.04.2020, про визнання протиправним та скасування рішення, викладене у листі №881-591/С-02/8-0300/20 від 17.03.2020 про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення), на підставі довідки військової прокуратури Західного регіону України №59 від 30.01.2020 року, без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат, з 13.12.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.08.2009 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до діючого на той час Закону України «Про прокуратуру» виходячи з розрахунку 90 відсотків від розміру середньомісячного грошового забезпечення військового прокурора Рівненського гарнізону Західного регіону України, визначеного станом на день призначення пенсії. У свою чергу постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31.05.2012 року №505, щодо оплати праці працівників прокуратури та збільшено розміри їх посадових окладів та надбавок до посадових окладів за класні чини. Вважаючи, що у нього виникло законне право на перерахунок пенсії, ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, на що отримав відмову. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії неправомірними та такими, що порушують його гарантовані конституційні соціальні права на пенсійне забезпечення, оскільки при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що Законом №213-VІІ внесено зміни до частини п`ятнадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, однак, вказана норма набрала чинності уже після призначення йому пенсії за вислугу років. Враховуючи викладене, позивач вважає, що застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності, суперечить вимогам частини першої статті 58 Конституції України, якою передбачено, що закони і нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність. Крім того, ОСОБА_1 зазначає з посиланням на рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року, що Закон №1697-VІІ не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України. Натомість підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 24.03.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечує проти позовної заяви, оскільки з 13.12.2019 року підвищення заробітної плати відповідним категоріям прокурорських працівників не проводилося, а тому підстав для проведення перерахунку пенсії позивача не має. Крім того вказує, що позивач звернувся до відповідача в порядку Закону України «Про звернення громадян» зі зверненням про проведення перерахунку пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 від 05.11.1991, за результатами якого було надано відповідь та роз`яснено порядок і підстави перерахунку призначених пенсій прокурорським працівникам.

Також представник відповідача зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури, проте зазначена постанова не містить положень, які б закріплювали право на перерахунок пенсій непрацюючим прокурорським працівникам у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Крім того представник відповідача вказує, що 21.02.2020 року Міністерством соціальної політики України погоджено порядок дій при перерахунку пенсій працівникам прокуратури у зв`язку з прийнятим Конституційним Судом України 13.12.2018 року рішення №7-р (ІІ) 2019, який розроблений Офісом Генерального прокурора України та розроблено форму довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії. Разом з тим, видана 30.01.2020 військовою прокуратурою Західного регіону України довідка не відповідає зазначеним вимогам, оскільки не завірена печаткою установи; не зазначено про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на всі виплати, які вказані у довідці; видана на підставі довідки військової прокуратури від 12.09.2016 року, а не первинних документів, виключно на підставі яких вона може видаватись; не вказано місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам, оскільки обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Представник відповідача звертає увагу, що позивач звільнений з військової служби у запас з посади військового прокурора Хмельницького регіону, проте в довідці вказуються посадові оклади на посаді старшого прокурора відділу та заступника прокурора гарнізону. Крім цього, всі суми безпідставно підвищені на коефіцієнт коригування. Проте коригування застосовується лише для пенсіонерів, які продовжують працювати.

Також представник відповідача зазначає, що вимога позивача про проведення перерахунку пенсії на підставі норми закону, яка втратила чинність статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру»№1789 від 05.11.1991 є порушенням приписів статті 19 Конституції України, яка є нормою прямої дії та яка зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання проводити виплату пенсії в подальшому без обмеження максимальним розміром зазначає, що у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушенні права, суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє. З наведених підстав просив у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач вказує, що викладене у відзиві на позовну заяву є безпідставним, не вмотивованим, надуманим і таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки відповідач умисно ігнорує і не виконує рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 в частині того, що призначені працівникам прокуратури пенсії підлягають перерахуванню у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Крім того вказує, що видання такого нормативно-правового документу, як лист-погодження першим заступником Міністра соціальної політики України не є обов`язковим для виконання, оскільки доручення це єдиний обов`язковий для виконання нормативно-правовий документ, який вправі видати перший заступник Міністра соціальної політики України. У свою чергу, Генеральний прокурор не наділений повноваженнями визначати порядок перерахування пенсії працівникам прокуратури. Щодо довідки військової прокуратури Західного регіону України №59 від 30.01.2020, то вона видана до зазначеного погодження і відповідає усім вимогам діючої інструкції з діловодства в органах прокуратури України. Більше того, за аналогічними довідками, відповідачем здійснено первинне нарахування пенсії та у подальшому тричі її перерахування. Також позивач вказує, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не розповсюджується на пенсійне забезпечення працівників прокуратури, оскільки умови, норми і порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури визначено Законом України «Про прокуратуру» і вони відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення. Також ОСОБА_1 звертає увагу на те, що єдиною підставою відмови для проведення перерахунку пенсії, викладеної у листі від 17.03.2020 було те, що з 13.12.2019 підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не було, разом з тим, у відзиві на позовну заяву зазначено ще декілька надуманих підстав для відмови у перерахунку пенсії. Враховуючи викладене просить позов задовольнити у повному обсязі.

У запереченнях на відповідь на відзив, представник відповідача заперечує проти відповіді на відзив, оскільки на час звернення позивача про перерахунок пенсії приписи нормативно-правових актів, якими затверджувалась форма такої довідки та визначався порядок її заповнення, втратили чинність, а іншого нормативно-правового акту, який би регламентував підстави, форму, зміст, механізм видачі відповідної довідки немає. А тому, при видачі довідок про заробітну плату необхідно керуватися загальними правилами встановленими Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зазначенням назви документа, первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Крім того вказує, що роз`яснення Мінсоцполітики носять характер офіційного тлумачення норм пенсійного забезпечення, оскільки здійснюється це уповноваженим на те органом, вони є обов`язковими для всіх установ і організацій, що застосовують норми пенсійного забезпечення. Зауважує, що попередні перерахунки пенсії проводилися позивачу відповідно до довідок, виданих органами прокуратури на підставі чинних на той час нормативно-правових актів. З наведених підстав просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує з 28.08.2009 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII.

24.02.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, у якій просив провести перерахунок та здійснити виплату пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII, згідно довідки військової прокуратури Західного регіону України №59 від 30.01.2020 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, в розмірі 90% грошового забезпечення, визначеного у довідці, без обмеження максимального (граничного) розміру пенсії та виплати різницю між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії за минулий час з 01.03.2018.

Листом від 17.03.2020 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача, що однією з необхідних умов для проведення перерахунку пенсії з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019 є підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури, що відбулося не раніше 13.12.2019, підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні, оскільки в довідці про заробітну плату від 30.01.2020 №59 зазначено розмір заробітної плати станом на 01.03.2018.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

На час призначення позивачу пенсії та її нарахування умови і порядок пенсійного забезпечення прокурорів регулювались положеннями статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII у відповідній редакції (далі - Закон №1789-XII).

Згідно з частиною дванадцятою статті 50-1 Закону №1789-XII обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до частини сімнадцятої статті 50-1 Закону №1789-XII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Тобто, станом на час призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частині дванадцятій та сімнадцятій статті 50-1 Закону №1789-ХІІ та відповідно застосовувались до позивача у діючій редакції.

В подальшому у статті 50-1 Закону №1789-XII вносились зміни, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначалася прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права, разом з тим, положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Зокрема, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон №3668-VI) до статті 50-1 Закону1789-XII внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим самим Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

При цьому положення статті 50-1 Закону №1789-XII щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VI не зазнали змін. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави.

Частиною другою розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VІ передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Надалі, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII, який набрав чинності 01.01.2015, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-XII викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», при цьому на виконання законодавчих змін жодного нормативно-правового акту прийнято не було.

Крім того, Законом України від 02.03.2015 №213-VІІ (далі - Закон №213-VІІ) знову внесено зміни до статті 50-1 Закону №1789-XII, а саме в частину п`ятнадцяту статті 50-1 Закону №1697-VII, згідно якої визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, з моменту призначення позивачу пенсії згідно із Законом №1789-ХІІ до статті 50-1 неодноразово вносились зміни.

При цьому, суд зазначає, що нова редакція статті 50-1 Закону №1789-ХІІ суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності новою редакцією.

Відповідно до частини другої та третьої статті 22, частини першої статті 64 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та з 2009 року та отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом №1789-ХІІ, з розрахунку 90% складових заробітної плати.

Як уже зазначалось, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частині дванадцятій та сімнадцятій статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за таким призначенням або перерахунком.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, Законом №213-VІІ внесено зміни до частини п`ятнадцятої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Однак, вказана норма набрала чинності після призначення позивачу пенсії за вислугу років.

У контексті викладеного, суд зазначає, що застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам частини першої статті 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

15.07.2015 набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) та втратив чинність Закон №1789-XII, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачала чинність з 15 грудня 2015 року.

Разом із цим, порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури урегульовано статтею 86 Закону №1697-VII, відповідно до частини двадцятої якої (у редакції Закону України від 28.12.2014 року № 76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 1 пункту 13 розділу ХІІІ Перехідні положення Закону №1697-VII Кабінету Міністрів України доручено у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Водночас, на час внесення відповідних змін та на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою щодо перерахунку пенсії (24.02.2020) відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, Кабінетом Міністрів України відповідних нормативно-правових актів щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури прийнято не було, а положення статті 50-1 Закону №1789-XII щодо перерахунку призначених пенсій в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, втратили чинність. Тобто, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії була відсутня законодавча основа для здійснення такого перерахунку.

Крім того, постановою Верховного Суду від 24.04.2019 по справі №826/8546/18 було залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019 року по справі №826/8546/18 щодо визнання протиправною бездіяльності Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною двадцятою статті 86 Закону №1697-VІІ та зобов`язання Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та прийняти рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Верховним Судом у вищевказаній постанові констатовано, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом №1697-VІІ покладено саме на останнього, що у свою чергу, призвело до неможливості пенсійними органами провести перерахунок пенсій працівникам прокуратури та численних звернень пенсіонерів до суду щодо оскарження таких дій територіальних управлінь Пенсійного фонду України.

На сьогодні через бездіяльність Кабінету Міністрів України, яка визнана вищезазначеним рішенням суду від 07.11.2018 у справі №826/8546/18 протиправною, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначені, а тому в законодавстві України створена прогалина в правовому регулюванні окремих відносин пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури в частині забезпечення права відповідної категорії осіб на перерахунок раніше призначеної пенсії.

Також, Європейський суд з прав людини у рішенні від 24.04.2015 за заявою №38667/06 у справі «Будченко проти України» наголосив, що відсутність механізму реалізації законодавчого положення становить втручання у право заявника за статтею І Першого протоколу до Конвенції.

Отже, відсутність нормативного документу, і регулювання умов і порядку перерахунку пенсій не може позбавити позивача, гарантованого Конституцією і Законом України «Про прокуратуру» права, оскільки встановлене та наявне право на перерахунок призначених працівникам прокуратури пенсій не може бути нівельоване у зв`язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана та реалізована.

Проте, суд зазначає, що підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» затверджено у новій редакції схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, що призвело до підвищення заробітної плати прокурорських працівників.

Відтак, зазначена постанова, що набрала чинності 06.09.2017, є підставою для проведення позивачу перерахунку пенсії за вислугу років.

Суд зазначає, що Рішенням Другого Сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 (справа №3-209/2018(2413/18, 2807/19) положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України визнано такими, що не відповідає Конституції України.

Конституційний Суд України у вказаному рішенні установив, що: - частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; - частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що оспорюване положення Закону порушує конституційні засади поділу державної влади в Україні на законодавчу, виконавчу і судову, призводить до порушення регулювання основ соціального захисту прокурорів.

Частиною другою статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно з статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» 13.07.2017 №2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» та ухваленням Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019, позивач набув право на перерахунок пенсії, починаючи з 13.12.2019.

Крім того, суд звертає увагу на те, що довідка від 30.01.2020 №59 про розмір грошового забезпечення позивача видана відповідно до Постанови №657, у якій затверджено у новій редакції схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, що призвело до підвищення заробітної плати прокурорських працівників.

Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що вказана довідка не відповідає вимогам щодо погодження порядку дій при перерахунку пенсій працівникам прокуратури, який розроблений Офісом Генерального прокурора України, оскільки вказаний лист лише пропонує погодити порядок дій щодо перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, крім того, даний лист датований 18.02.2020 р., тобто уже після видачі довідки від 30.01.2020 №59.

Також суд звертає увагу, що представник відповідача у запереченнях на відповідь на відзив вказала, що на час звернення позивача про перерахунок пенсії приписи нормативно-правових актів, якими затверджувалась форма такої довідки та визначався порядок її заповнення, втратили чинність, а іншого нормативно-правового акту, який би регламентував підстави, форму, зміст, механізм видачі відповідної довідки немає.

Також не заслуговують на увагу твердження відповідача про те, що постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 №15-2 «Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 №15-1» з пункту 1 цієї постанови виключений, зокрема, абзац третій щодо затвердження форми довідки про заробітку плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію. Як вбачається з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 відповідачем здійснювався перерахунок пенсії позивача на підставі довідки військової прокуратури Західного регіону України від 12.09.2016 року, яка за формою аналогічна довідці від 30.01.2020 №59. Крім того, єдиною підставою відмови у перерахунку пенсії позивача була відсутність підвищення заробітної плати працівникам прокуратури з 13.12.2019, а не відповідність довідки від 30.01.2020 №59 певним вимогам.

Щодо твердження відповідача про те, що позивач не звертався до Управління за перерахунком пенсії, а відповідь-роз`яснення органу Пенсійного фонду України не є актом, який може бути оскаржено до суду та не є рішенням по суті питання, суд зазначає, що за змістом заяви позивача від 21.02.2020 чітко висловлено прохання про перерахунок його пенсії відповідно до Постанови №657, крім того до заяви долучено довідку №59 від 30.01.2020 для перерахунку пенсії.

У цьому контексті суд враховує висновок Верховного Суду, що викладений у постанові від 27 листопада 2019 року у справі №748/696/17, відповідно до якого у випадку коли заява очевидно дає змогу оцінити намір заявника (пенсіонера), відмова у її розгляді по суті з огляду на невідповідність встановленій формі вважатиметься надмірним формалізмом, наслідком чого є порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Крім цього, як зі змісту оскаржуваної відмови так і зі змісту відзиву на позовну заяву судом встановлено, що відповідач однозначно був обізнаний про намір позивача домогтися саме перерахунку пенсії, а не реалізувати передбачене нормами Законом України «Про звернення громадян» загальне право направляти звернення у вигляді заяви довільної форми органу державної влади. Також суд звертає увагу, що листом від 17.03.2020 відповідачем не лише здійснено роз`яснення норм законодавства про перерахунок пенсії, а й чітко вказано на підставу відмови у перерахунку пенсії позивача, а саме те, що підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури повинно відбутися не раніше 13.12.2019.

Відтак, аргументи відповідача про те, що позивач не звертався з відповідною заявою про перерахунок пенсії, оцінюються судом критично.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивач має право з 13.12.2019 на перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення) з урахуванням довідки, виданої військовою прокуратурою Західного регіону України від 30.01.2020 №59.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасувати рішення, викладеного у листі №881-591/С-02/8-0300/20 від 17.03.2020 про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років, суд зазначає наступне.

Приписами чинного законодавства встановлено, що розгляд заяви про призначення або перерахунок пенсії повинно прийматися у формі рішення. Чинне законодавство не наділяє суб`єкта владних повноважень приймати нормативні та інші акти у формі листів, в іншому випадку такі дії кваліфікуються як протиправні дії щодо неприйняття рішення про призначення (перерахунок) пенсії чи про відмову.

Таким чином, суд зазначає, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 з 13.12.2019 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років, оскільки відповідачем не приймалось рішення або протокол за наслідками розгляду його заяви про перерахунок пенсії.

Щодо вимоги позивача про здійснення перерахунку призначеної пенсії за вислугу років без обмеження максимального розміру пенсії, то така на переконання суду є передчасною, оскільки судовому захисту підлягає порушене право позивача, а не право, яке може бути порушене в майбутньому.

При вирішенні питання про застосування закону в часі (статті 50-1 Закону №1789-ХІІ) суд виходить з того, що згідно із статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до частин першої та третьої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також: у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також: бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий, від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається й діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає очікування суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми й забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011).

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права (пункт 61). Також у рішенні від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі, в разі необхідності, регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).

Згідно з викладеним у рішеннях Конституційного Суду України (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення позову частково.

Крім того, у пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний номер 13358826) здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) пенсію за вислугу років виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення) на підставі довідки військової прокуратури Західного регіону України №59 від 30 січня 2020 року з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцевих положень» КАС України.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко