Справа № 360/1347/20
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1347/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - позивач, Рубіжанське ОУПФУ) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - відповідач, ВПВР УЗПВР у Луганській області), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 10.03.2020 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. 00 коп. на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 60999424 за виконавчим листом № 360/4438/19, виданим Луганським окружним адміністративним судом 26.12.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.03.2020 на адресу Рубіжанського ОУПФУ надійшла постанова ВПВР УЗПВР у Луганській області про накладення штрафу від 10.03.2020, винесена при примусовому виконанні виконавчого листа № 360/4438/19, виданого Луганським окружним адміністративним судом 26.12.2019 (виконавче провадження № 60999424). Постановою від 10.03.2020 на управління за невиконання судового рішення накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. 00 коп.

Начальником відділу відповідача 20.01.2020 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 60999424, у якій визначено, що боржник-управління має виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Постанову про відкриття провадження отримано управлінням 17.02.2020. Також 20.01.2020 відповідач в межах виконавчого провадження ВП № 60999424 виніс постанови про стягнення з управління виконавчого збору в сумі 16692,00 грн та про стягнення витрат виконавчого провадження в розмірі 85,90 грн, які отримано управлінням 17.02.2020.

02.03.2020 (у межах 10 робочих днів з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження) управління листом № 8410/03.1 повідомило відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про те, що на виконання рішення від 29.10.2019 управління 06.11.2019 прийняло рішення № 222 «Про поновлення пенсії за віком ОСОБА_1 згідно з рішенням суду» в межах суми стягнення за один місяць з 01.03.2016 по 31.03.2016.

Рішення управління від 06.11.2019 направлено ОСОБА_1 за місцем її фактичного проживання/перебування (за довідкою внутрішньо переміщеної особи) листом від 12.11.2019 № 19818/03.1.

У грудні 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Луганській області профінансовано виплату ОСОБА_1 пенсії за період з 01.03.2016 по 31.03.2016 у сумі 2456 грн. 93 коп. та поточної пенсії за грудень 2019 року в розмірі 4136 грн. 00 коп.

В зв`язку з набранням рішенням від 29.10.2019 законної сили 29.11.2019 управління рішенням від 03.12.2019 № 229 відновило ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком з 01.03.2016 по 30.06.2018 з урахуванням рішення управління від 06.11.2019 № 222 про виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць з 01.03.2016 по 31.03.2016. Рішення управління від 03.12.2019 направлено ОСОБА_1 за місцем її фактичного проживання/перебування (за довідкою внутрішньо переміщеної особи) листом від 04.12.2019 № 21110/03.1.

У грудні 2019 року ОСОБА_1 управлінням нараховано на виплату у січні 2020 року пенсію за період з 01.04.2016 по 30.06.2018 (з урахуванням виплаченої в грудні 2019 року пенсії за березень 2016 року) в сумі 76040 грн 19 коп. та поточну пенсію за січень 2020 року у розмірі 4136 грн 00 коп.

Заявку на фінансування виплати включено до потреби у фінансуванні Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області пенсійних виплат на січень 2020 року.

У січні 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області профінансовано виплату ОСОБА_1 пенсії за січень 2020 року, пенсію за період з 01.04.2016 по 30.06.2018 в сумі 76040 грн 19 коп. з незалежних від управління причин не профінансовано. З 01.07.2018 по день подання цього позову виплата пенсії ОСОБА_1 управлінням не припинялась. Заборгованості за цей період не має.

Рішення управління про відновлення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком, а саме: від 06.11.2019 № 222 та від 03.12.2019 № 229, прийняті управлінням до відкриття виконавчого провадження - до 20.01.2020.

Позивач вважає, що зазначене вище підтверджує вжиття управлінням конкретних заходів щодо повного виконання рішення від 29.10.2019, вини або умислу управління на навмисне невиконання в повному обсязі рішення суду не має.

Ухвалою суду від 31.03.2020 позовну заяву залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви (арк.спр. 21-23).

13.04.2020 за вх. № 14700/2020 позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 14.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (арк.спр. 33-34).

Представник позивача у судове засідання не прибув, надав заяви від 17.04.2020 за вх. № 15538/2020 та від 23.04.2020 за вх. № 16110/2020 про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву від 17.04.2020 вх. № 15553/2020 (арк.спр. 37-41), у якому просив розглянути справу без його участі та заперечував проти позовних вимог з таких підстав.

17.01.2020 на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 № 360/4438/19 про зобов`язання Рубіжанського ОУПФУ виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01 березня 2016 року по 30 червня 2018 року.

20.01.2020 державним виконавцем, керуючись вимогами ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

На адресу відділу надійшла відповідь від боржника, з якої встановлено, що рішення суду не виконано.

10.03.2020 державним виконавцем відповідно до ст. ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі 5 100 грн. Копію постанови направлено боржнику для виконання.

Станом на час винесення відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу, судове рішення в добровільному порядку боржником належним чином не виконано.

За твердженням відповідача, не виконання в повному обсязі рішення судів, які набрали законної сили щодо пенсійних виплат, позбавляють пенсіонерів права отримати заборгованість з перерахованої (нарахованої) пенсії на виконання рішень судів, що в свою чергу, позбавляє їх гарантованого Конституцією України (стаття 46) права на соціальний захист в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача з посиланням на норми Закону України "Про виконавче провадження" просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно із частиною дев`ятою статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 до Рубіжанського ОУПФУ про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено, визнано протиправною бездіяльність Рубіжанського ОУПФУ щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за період з 01 березня 2016 року по 30 червня 2018 року, зобов`язано Рубіжанське ОУПФУ виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01 березня 2016 року по 30 червня 2018 року (арк. спр. 63-67).

За даними Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» рішення від 29.10.2019 набрало законної сили 29.11.2019.

26.12.2019 стягувачем отримано виконавчий лист № 360/4438/19 про зобов`язання Рубіжанського ОУПФУ виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01 березня 2016 року по 30 червня 2018 року (арк. спр. 59-60).

20.01.2020 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 26.12.2019 у справі № 360/4438/19 (арк. спр. 57).

Рішенням Рубіжанського ОУПФУ Луганської області від 06.11.2019 № 222 ОСОБА_1 поновлено нарахування та виплату пенсії в межах суми стягнення за один місяць (арк. спр. 49).

Листом № 8410/03.1 позивач повідомив виконавця про те, що на виконання рішення від 29.10.2019 управління 06.11.2019 прийняло рішення № 222 «Про поновлення пенсії за віком ОСОБА_1 згідно з рішенням суду» в межах суми стягнення за один місяць з 01.03.2016 по 31.03.2016 (арк. спр. 8).

Рішення управління від 06.11.2019 направлено ОСОБА_1 за

місцем її фактичного проживання/перебування листом від 12.11.2019 № 19818/03.1 (арк. спр. 50).

Рішенням Рубіжанського ОУПФУ від 03.12.2019 № 229 відновлено нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2016 по 30.06.2018 з урахуванням рішення від 06.11.2019 № 222 (арк. спр. 51).

Рішення управління від 06.11.2019 направлено ОСОБА_1 за

місцем її фактичного проживання/перебування листом від 04.12.2019 № 21110/03.1 (арк. спр. 52).

Позивач 13.11.2019 листом за № 19912/03.1 «Щодо фінансування виплати пенсії ОСОБА_1 за рішенням суду» просив Головне управління Пенсійного фонду України в Луганської області профінансувати виплату нарахованої ОСОБА_1 пенсії за період з 01.03.2016 по 31.03.2016 у розмірі 2456 грн. 93 коп. (арк. спр. 15)

У грудні 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Луганській області профінансовано виплату ОСОБА_1 пенсії за період з 01.03.2016 по 31.03.2016 у сумі 2456 грн 93 коп. та поточної пенсії за грудень 2019 року в розмірі 4136 грн. 00 коп.

Листом від 28.02.2020 № 3340/03.1 Рубіжанське ОУПФУ просило ГУПФУ профінансувати нараховану виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 01.03.2016 по 30.06.2018 у сумі 76040,19 (арк. спр. 14).

Листом від 02.03.2020 № 8410/03.1 управління повідомило відповідачу про направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганської області листа від 28.02.2020 № 3340/03.1 «Щодо фінансування виплати пенсії ОСОБА_1 за рішенням суду». Зазначеним листом управління просило Головне управління Пенсійного фонду України в Луганської області профінансувати виплату нарахованої ОСОБА_1 пенсії за період з 01.03.2016 по 30.06.2018 (з урахуванням негайного виконання рішення суду у межах місяця) в сумі 76040 грн 19 коп. (арк. спр. 45-48).

17.03.2020 за вх. № 427/01-3.2 позивачем отримано відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Луганської області від 16.03.2020 № 1200-010201-9/5200 на лист від 28.02.2020 № 3340/03.1, згідно із якою фінансування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганської області пенсійних виплат здійснюється в межах коштів, що надходять з Пенсійного фонду України, виключно за цільовим призначенням. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганської області не наділене правом самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів (арк. спр. 16).

10.03.2020 начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про накладення штрафу на Рубіжанське ОУПФУ Луганської області у сумі 5100 грн (арк. спр. 44).

Надаючи оцінку доводам позивача про те, що відсутня можливість виплатити ОСОБА_1 пенсії в повному обсязі через відсутність фінансування, суд зазначає таке.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Судом установлено, що Рубіжанським ОУПФУ Луганської області рішення суду у справі № 360/4438/19 у повному обсязі у встановлений державним виконавцем строк не виконано.

Як зазначає Рубіжанське ОУПФУ Луганської області, невиконання рішення суду сталося з незалежних від нього причин, а саме - через відсутність фінансування.

Згідно з пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486 (далі - Положення), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до пункту 4 Положення управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду (підпункт 3); призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства (підпункт 7); забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункт 8).

Суд зазначає, що невиконання судового рішення в частини виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється з Державного бюджету України, не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 71834551).

Суд зауважує, що листом від 02.03.2020 № 8410/03-01 позивач повідомляв, що на виконання рішення суду управлінням поновлено виплату пенсії ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць та відновлено нарахування та виплату пенсії з 01.03.2016 по 30.06.2018.

Листами від 13.11.2019 № 19912/03.1 та від 28.02.2020 № 3340/03.1 позивач звертався до ГУПФУ в Луганській області з проханням профінансувати нараховану ОСОБА_1 пенсію за період з 01.03.2016 по 30.06.2018 (арк. спр. 14,15).

Відтак, позивач вчинив, всі залежні від нього дії для забезпечення виплати перерахованих пенсій.

Зважаючи на вищевикладене, суд погоджується з твердженнями Рубіжанського ОУПФУ, що відсутність коштів на виплату заборгованості за судовим рішенням, тобто відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин, у зв`язку з чим у відповідача відсутні підстави для накладення на боржника штрафу за невиконання рішення без поважних причин.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн згідно з платіжним дорученням від 08.04.2020 № 218 (арк. спр. 31).

В межах спірних правовідносин суб`єктом владних повноважень є відповідач, правомірність рішення якого оскаржено позивачем - учасником виконавчого провадження.

Таким чином, витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), структурним підрозділом якого є відповідач.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 10 березня 2020 року про накладення штрафу в розмірі 5100, 00 грн на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 60999424 за виконавчим листом № 360/4438/19, виданим Луганським окружним адміністративним судом 26 грудня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 22) на користь Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (місцезнаходження: вул. Студентська, 35, А, м. Рубіжне, Луганська область, 93009, код за ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України строк оскарження судового рішення продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя А.Г. Секірська