Справа № 591/8320/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 квітня 2020 р.Справа № 591/8320/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 р. по справі № 591/8320/19

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Голови Сумської міської ради та її виконкому Лисенка Олександра Миколайовича

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 06.02.2010 р. позовна заява ОСОБА_1 до Голови Сумської міської ради та її виконкому Лисенка О.М. по визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди повернута позивачу.

Копія означеної ухвали отримана ОСОБА_1 13.02.2020 р. (а.с. 45).

20.02.2020 р. на означене судове рішення ОСОБА_1 подана апеляційна скарга.

Одночасно з вимогами апеляційної скарги ОСОБА_1 заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Клопотання обґрунтовано тим, що він є пенсіонером, що має реєстрацію в Центрі реінтеграції бездомних осіб, доказами чого є пенсійне посвідчення, судові рішення за його позовами до пенсійного органу, дані реєстрації місця проживання, довідки про призначення субсидій. Сума судового збору, яку йому належить сплатити майже дорівнює розміру пенсії, і на життя залишається менше прожиткового мінімуму.

Посилаючись на судову практику, ОСОБА_1 зазначає, що позивачі у справах про захист їхніх прав звільненні від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» не лише в суді першої інстанції, а і на наступних стадіях цивільного процесу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи клопотання ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав його задоволення, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 1 Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Закону платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI).

Згідно із п.п. 5 п. 3 ч. 2 статті 4 Закону № 3674-VI ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі якщо розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Конституційний Суд України у рішенні від 28.11.2013 р. № 12-рп/2013 звертав увагу на те, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981 р. № R (81) 7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступу до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (пп. 12 п. D).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005 р., пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26.07.2005 р., пункти 63-64).

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За визначенням ст. 1 цього Закону споживач, це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника

Оскільки позивач ОСОБА_1 звернувся до суду за вирішенням публічно-правового спору, підстави для застосування приписів Закону України «Про захист прав споживачів» та звільнення позивача від сплати судового збору відсутні, оскільки він в даній справі не має статусу «споживача» в розумінні означеного Закону.

На підтвердження майнового стану позивач ОСОБА_1 надав суду квитанцію Сумської дирекції УАППЗ «УКРПОШТА» про виплату йому 07.12.2016 р. пенсії у розмірі 2.404,71 грн (а.с. ХХ).

Колегія суддів зазначає, що даний документ не посвідчує та не може посвідчувати річний дохід позивача, отриманий ним у 2019 році, оскільки означена квитанція датована 2016 р.

До клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем доданий аркуш № 14 паспорту громадянина України, з якого вбачається, що 22.05.2015 р. було зареєстровано його місце проживання - АДРЕСА_4 .

За даними мережі Інтернет за вказаною адресою розташований Центрі реінтеграції бездомних осіб.

До клопотання ОСОБА_1 також додана довідка про призначення йому грошевої готівкової субсидії на підставі договору оренди житла, для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_3 .

Разом з тим, з означеного документа не вбачається, який дохід позивача був врахований при вирішенні питання про призначення йому субсидії.

Декларацію про доходи і витрати особи, яка звернулася за призначенням житлової субсидії (в її копії), позивач до свого клопотання не надає.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що позивач ОСОБА_1 не зазначає (не надає відповідні докази) про наявність витрат на оплату орендованого житла, які повинні (за їх наявністю) впливати на загальний розмір його доходів.

Повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця б/н від 06.08.2014 р., а саме, - про внесення 22.07.2014 р. до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 , жодним чином не посвідчує розмір доходів, отриманих позивачем у 2019 р.

Таким чином, звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, позивач ОСОБА_1 не надав жодних даних, які б посвідчували його матеріальне становище і, зокрема, розмір доходу, отриманого у 2019 р.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

Крім того, колегія суддів зауважує, що згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 80, 167, 168, 306 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 р. по справі № 591/8320/19, - відмовити.

Ухвала Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Мельнікова Л.В.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Рєзнікова С.С.