Справа № 160/11490/19
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 160/11490/19
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2019р. у справі №160/11490/19
за позовом:ОСОБА_1
до: третя особа: про:Новомосковського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Прядко Олена Володимирівна визнання протиправними дій, скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

15.11.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з скаргою на дії Новомосковського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ( далі - Новомосковський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області) , зазначивши заінтересованою особою ОСОБА_2 / а.с. 3-6/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2019р. вищезазначену скаргу було залишено без руху та заявнику надано строк для усунення зазначених судом недоліків / а.с. 15-16/.

У встановлений судом строк ОСОБА_1 , на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 18.11.2019р., було подано позовну заяву до Новомосковського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними, скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії / а.с. 20-21,25-28/ та ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2019р. за цим позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/11490/19 та справу призначено до судового розгляду /а.с. 3/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові, на те, що в Новомосковському міськрайонному ВДВС у жовтні 2016р. перебувало на виконанні виконавче провадження ВП №52658294 з примусового виконання ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2016р. у справі №11-с/774/1019/16 щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить боржнику: ОСОБА_1 , це виконавче провадження було закінчено відповідною постановою відповідача від 24.10.2016р. у зв`язку з його реальним виконанням - накладенням арешту та внесення відповідного запису до реєстру. 07.11.2019р., після ознайомлення представника позивача з матеріалами виконавчого провадження ВП №52658294, позивачу стало відомо, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 24.10.2016р. скасована постановою начальника Новомосковського міськрайонного ВДВС від 02.10.2019р. та 02.10.2019р. заступником начальника Новомосковського міськрайонного ВДВС у виконавчому провадженні ВП №52658294 винесено постанову про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить боржнику: ОСОБА_1 . Позивач вважає такі дії відповідача щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №52658294 постановою від 02.10.2019р. та повторне накладення арешту на майно постановою відповідача від 02.10.2019р. у виконавчому проваджені ВП №52658294 необґрунтованими та безпідставними з огляду на те, що відповідачем під час прийняття постанови від 02.10.2019р. щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження не було встановлено будь-якого порушення законодавства під час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, керівник вищого органу державної виконавчої служби не надавав керівнику відповідача будь-якого доручення на перевірку законності дій державного виконавця під час прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №52658294 від 24.10.2016р. , а відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» наявність цих підстав є обов`язковим для скасування певного процесуального документу державного виконавця. Позивач є боржником у ВП №52658294, тобто учасником цього виконавчого провадження, тому має право оскаржити дії державного виконавця (державної виконавчої служби) вчинені у цьому виконавчому провадженні і такий спір підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства, тому позивач просив поновити йому строк на звернення до суду з цим адміністративним позовом, оскільки про прийняття 02.10.2019р. відповідачем вищезазначених постанов йому стало відомо лише після ознайомлення 07.11.2019р. його представника з матеріалами ВП №52658294, та визнати протиправними дії начальника Новомосковського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо прийняття рішення про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.10.2016р. у виконавчому провадженні ВП № 52658294 та визнати протиправною і скасувати постанову про скасування процесуального документа від 02.10.2019р. у виконавчому провадженні ВП № 52658294; визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 02.10.2019р. в межах виконавчого провадження ВП № 52658294 винесену заступником начальника Новомосковського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області; зобов`язати заступника начальника Новомосковського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , що належить боржнику: ОСОБА_1 , який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника від 02.10.2019р. в межах виконавчого провадження № 52658294 (номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 33498229 (спеціальний розділ).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2019р. у справі №160/11490/19 ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі. / а.с. 183-185/.

Приймаючи рішення у цій справі про відмову позивачу у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення відповідача жодним чином не порушують прав та інтересів позивача з огляду на те, що на момент їх прийняття - 02.10.2019р., позивач не був власником нерухомого майна на яке було накладено арешт цими рішеннями відповідача.

Позивач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції від 10.12.2019 р., подав апеляційну скаргу /а.с. 190-195/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, оскільки позивач є учасником виконавчого провадження, тому мав право оскаржити дії та рішення державного виконавця вчинені у виконавчому провадження де він є боржником, тому рішення суду першої інстанції у цій справі прийнято з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 10.12.2019 р. та постановити нове рішення, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі.

Адміністративна справа №160/11490/19, разом з вищезазначеною апеляційною скаргою, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 08.01.2020р. /а.с.189/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 10.01.2020р. у справі №160/11490/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2019р. у справі №160/11490/19 / а.с. 202/, та справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 14-00 годин 04.02.2020р. / а.с. 203/, про що судом апеляційної інстанції було повідомлено учасників справи / а.с. 204-208/.

У судовому засіданні 04.02.2020р. через не явку у судове засідання представника відповідача та третьої особи апеляційний розгляд цієї справи у судовому засіданні відкладено на 13 годин 30 хвилин 17.03.2020р. / а.с. 213/, про що судом було повідомлено учасників справи /а.с. 214-219/.

Ухвалою Третього апеляційного суду від 17.03.2020р. у справі №160/11490/19 з метою вжиття заходів щодо запобігання поширенню коронавірусної інфекції та оголошеним з 12.03.2020р. на території України карантином, яким, серед іншого, введено певні обмеження на пересування та відвідування громадських місць, справу №160/11490/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2019р. у справі №160/11490/19 з розгляду у судовому засіданні о 13-30 годин 17.03.2020р. знято та розгляд справи перенесено в письмове провадження на 17.04.2020р. / а.с. 221/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством строк та порядок повідомлено учасників справи / а.с. 222-224/.

Станом на 17.04.2020р. від учасників цієї адміністративної справи до суду апеляційної інстанції не надходило будь-яких заперечень щодо здійснення апеляційного розгляду цієї справи в порядку письмового провадження, як і не було надано відповідачем та третьою особою письмового відзиву на апеляційну скаргу позивача.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що 13.10.2016р. Новомосковським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження ВП №52658294 з примусового виконання ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2016р. у справі №11-с/774/1019/16 щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить боржнику: ОСОБА_1 / а.с. 77-78,88/, це виконавче провадження було закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» відповідною постановою відповідача від 24.10.2016р. у зв`язку з його реальним виконанням - накладенням арешту на зазначене майно шляхом внесення 13.10.2016р. відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження - номер запису про обтяження 16898865 (спеціальний розділ) / а.с. 84-85,87/.

Також судом під час розгляду цієї справи встановлено, що заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2018р. у справі №200/5082/18, серед іншого, знято заборону на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка накладена ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2016р. - номер запису про обтяження 16898865 (спеціальний розділ) /а.с. 65-68/, та на підставі цього рішення суду 02.06.2018р. реєстратором Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельніковського району Дніпропетровської області Скороход О.О. припинено обтяження номер запису обтяження 16898865 (спеціальний розділ) / а.с. 161/.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.07.2019 р. у справі №200/5082/18 заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2018 р. у справі № 200/5082/18 скасовано, та у задоволені позовних вимог ТОВ «ВЕКРО» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики, звернення стягнення на нерухоме майно, реєстрацію права власності та зняття арешту - відмовлено / а.с. 61 зворотна сторона - 64/.

З матеріалів виконавчого провадження ВП №52658294, копія якого долучена до матеріалів цієї адміністративної справи під час її розгляду судом першої інстанції / а.с. 72-176/ вбачається, що 02.10.2019р. до відповідача надійшла заява представника стягувача у цьому виконавчому провадженні - ОСОБА_2 / а.с. 148/ щодо відновлення виконавчого провадження ВП №52658294 та здійснення дій, направлених на відновлення арешту квартири АДРЕСА_1 , на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 24.07.2019 р. у справі №200/5082/18.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви начальником Новомосковського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області прийнято постанову від 02.10.2019р. у виконавчому провадженні ВП №52658294, якою на підставі абз.4 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №52658294 від 24.10.2016 р. з примусового виконання ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2016р. у справі №11-с/774/1019/16 щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить боржнику: ОСОБА_1 / а.с. 171/, а заступником начальника Новомосковського МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області 02.10.2019 р. у виконавчому провадженні ВП №52658294 винесено постанову про арешт майна боржника - ОСОБА_1 , визначеного судовим рішенням - ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2016р. у справі №11-с/774/1019/16, та внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно / а.с. 173,174/, і саме ці дії посадових осіб відповідача та прийняті ними 02.10.2019р. рішення у вигляді постанов у виконавчому провадженні ВП №52658294 є предметом оскарження у цій адміністративній справі, оскільки ОСОБА_1 , який є боржником у виконавчому провадженні ВП №52658294, вважає що такі дії посадових осіб відповідача суперечать нормам чинного законодавства.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у справі врегульовано нормами Конституції України, та положеннями Законів України «Про виконавче провадження» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» .

Враховуючи, що під час розгляду справи встановлено, що ВП №52658294 закінчено відповідною постановою відповідача від 24.10.2016р. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням - накладенням арешту на зазначене майно шляхом внесення 13.10.2016р. відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження - номер запису про обтяження 16898865 (спеціальний розділ) / а.с. 84-85,87/, то відповідно до положень абз. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» таке виконавче провадження, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження відновлюється у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення, при цьому необхідно зазначити, що норми Закону України «Про виконавче провадження» не місить інших підстав для відновлення виконавчого провадження, яке закінчено у зв`язку з його фактичним виконанням.

Під час розгляду цієї справи учасниками справи не було надано суду будь-яких належних доказів щодо визнання судом незаконною чи скасування в установленому законом порядку постанови Новомосковського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 24.10.2016р. про закінчення виконавчого провадження ВП №52658294 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням - накладенням арешту на зазначене майно шляхом внесення 13.10.2016р. відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження.

З наданої суду копії постанови начальника Новомосковського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 02.10.2019р., якою скасовано постанову від 24.10.2016р. про закінчення виконавчого провадження ВП №52658294 / а.с. 9/, вбачається, що посадовою особою відповідача це рішення прийнято на підставі абз. 4 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час розгляду цієї справи судом першої інстанції було встановлено, що постанова начальника Новомосковського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 02.10.2019р., якою скасовано постанову від 24.10.2016р. про закінчення виконавчого провадження ВП №52658294 / а.с. 9/ прийнята посадовою особою відповідача після надходження до нього 02.10.2019р. заяви адвоката Гудименка В.Г., який є представником стягувача ОСОБА_2, про відновлення виконавчого провадження ВП №52658294 / а.с. 69-71/.

Так, відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає порядок скарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби, передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом ( частина 1 цієї статті) .

Частиною 2 цієї статті визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Нормами ч. 3 цієї ж статті передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини ( абзац 4 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» ).

Положеннями частини 4 цієї статті передбачено, що скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі, та встановлено певні вимоги щодо оформлення та змісту такої скарги.

Під час розгляду цієї адміністративної справи відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта а владних повноважень, не було надано суду належних доказів щодо дотримання ним вимог ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» під час прийняття постанови від 02.10.2019р., якою скасовано постанову від 24.10.2016р. про закінчення виконавчого провадження ВП №52658294 /а.с. 9/, а саме щодо надходження до нього оформленої належним чином скарги учасника цього виконавчого провадження, проведення ним перевірки обставин викладених у цій скарзі та встановлення ним за результатами проведеної перевірки порушень вимог чинного законодавства державним виконавцем під час прийняття постанови від 24.10.2016р. про закінчення виконавчого провадження ВП №52658294, як і не було надано доказів щодо отримання ним постанови керівника вищого органу державної виконавчої служби, якою виявленні порушення вимог законодавства, з дорученням начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абз. 2 і 3 ч. 3 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», як цього вимагає абзац четвертий ч. 3 ст. 74 цього Закону, на яку послався, як на підставу прийняття ним рішення у постанові від 02.10.2019р., відповідач у справі.

Отже, оцінюючи усі доказі, які були встановлені судом під час розгляду справи та підтверджені належними письмовими доказами, враховуючи наведені норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у справі колегія суддів вважає, що посадова особа відповідача - начальник відділу, під час прийняття постанови від 02.10.2019р., якою скасовано постанову від 24.10.2016р. про закінчення виконавчого провадження ВП №52658294 /а.с. 9/ діяв не у межах повноважень та не у спосіб, які визначені чинним законодавством, що свідчить про неправомірність таких дій посадової особи відповідача та протиправність такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Оскільки постанова відповідача про арешт майна боржника від 02.10.2019р. в межах виконавчого провадження ВП № 52658294 / а.с. 10/ є похідною від вищезазначеної постанови відповідача, то під час її прийняття посадова відповідача діяла всупереч наданих чинним законодавством повноважень, що є підставою для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Крім цього необхідно зазначити, що сукупний аналіз положень ст. ст. 14,15 Закону України «Про виконавче провадження» дає можливість зробити висновок про те, що учасники виконавчого провадження, якими серед інших, є сторони виконавчого провадження - стягувач і боржник, відповідно до ч. 1 ст. 19, ч. 2 ст. 74 цього ж Закону мають право оскаржити рішення, дії та бездіяльність державного виконавця в порядку визначеному цим Законом.

Частиною 1 ст. 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншою посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дії та бездіяльності, та положеннями п. 1 ч. 2 цієї статті встановлено певний строк на звернення до суду з таким позовом - десятиденний строк з дня коли особа дізналась, або повинна була дізнатись про порушення її прав, свобод та інтересів.

Тому, приймаючи до уваги вищенаведені норм чинного законодавства, та враховуючи, що ОСОБА_1 є стороною у виконавчому провадженні ВП №52658294, а саме боржником, тому з урахуванням рішення, яке підлягало примусовому виконанню у цьому виконавчому провадженні, яким є рішення суду постановлене за нормами КПК України, він мав право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом про визнання дій та рішень посадових осіб органу державної виконавчої служби, оскільки норми КПК України не встановлюють іншого порядку судового оскарження цих дій та рішень, які ОСОБА_1 вважає, такими що порушують його прав та інтереси, при цьому позивачем, який про вчинення таких дій та прийняття 02.10.2019р. відповідачем рішень, дізнався 07.11.2019р., було дотримано встановлений п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України строк на звернення до суду з даним позовом в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин висновок суду першої інстанції, який став підставою для відмови позивачу у задоволенні позову, про те, що оскаржувані дії та рішення відповідача не стосуються та не порушують прав та інтересів позивача, тому що останній на момент вчинення таких дій не був власником спірного майна, оскільки це майно з 30.07.2019р. належить ОСОБА_4 , є безпідставним з огляду на те, що предметом спору у даному випадку є не оспорювання права власності на певний об`єкт нерухомого майна та не захист права власності, а захист прав та інтересів сторони у виконавчому провадженні шляхом перевірки законності та правомірності дій державного виконавця вчинених ним в межах певного виконавчого провадження, сторони якого наділені правом оскарження таких дій у разі незгоди з ними, і у даному випадку ОСОБА_1 оскаржує дії та рішення посадової особи державної виконавчої служби вчинені ним в межах виконавчого провадження ВП №52658294, у якому він є боржником, оскільки він вважає що вони порушують його немайнові права та інтереси.

При цьому колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції під час розгляду цієї справи не було дотримано вимоги ст. 242 КАС України, оскільки судом першої інстанції під час розгляду цієї справи взагалі не досліджувались на не перевірялись обставини прийняття відповідачем у справі оскаржуваних рішень (постанов від 02.10.2019р.) не надавалась оцінка рішенням та діям відповідача, які є предметом оскарження у справі.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи та постановлено у справі рішення з порушенням норм чинного матеріального тат процесуального права, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування такого судового рішення, тому апеляційну скаргу позивача необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції від 10.12.2019р. скасувати з прийняттям нового рішення у цій адміністративній справі.

Вирішуючи заявлені позивачем у справі позовні вимоги, колегія суддів враховуючи вищенаведене вважає, що заявлені позивачем у справі позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, тому адміністративний позов необхідно задовольнити, та визнати протиправними дії начальника Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, щодо прийняття рішення про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 52658294 від 24.10.2016р. та скасувати постанову від 02.10.2019р. у виконавчому провадженні №52658294; визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про арешт майна боржника від 02.10.2019р. у виконавчому провадженні № 52658294; зобов`язати відповідача зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , що належить боржнику: ОСОБА_1 , який накладено постановою про арешт майна боржника від 02.10.2019р. у виконавчому провадженні № 52658294 (номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 33498229 (спеціальний розділ)).

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2019р. у справі №160/11490/19 - скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії начальника Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, щодо прийняття рішення про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 52658294 від 24.10.2016р..

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Новомосковського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування процесуального документу від 02.10.2019р. у виконавчому провадженні № 52658294;

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про арешт майна боржника від 02.10.2019р. у виконавчому провадженні № 52658294.

Зобов`язати Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , що належить боржнику: ОСОБА_1 , який накладено постановою про арешт майна боржника від 02.10.2019р. у виконавчому провадженні № 52658294 (номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 33498229 (спеціальний розділ)).

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано - 17.04.2020р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко