Справа № 824/522/20-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 квітня 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/522/20-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Боднарюк О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області, Реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Сторожинецького районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання рішення протиправним та його скасування,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Державної податкової служби у Чернівецькій області, Реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Сторожинецького районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23.10.2019 року № Ф-187-10 в сумі 4914,36 грн.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи:

- відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву на предмет дотримання вимог встановлених ст. 160, 161, 172 КАС України, суд зазначає наступне.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист.

Позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, який має відповідати вимогам встановленим ст. 160, 161 КАС України.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Як видно із змісту адміністративного позову, позивачем не зазначено в ній ідентифікаційний код юридичних осіб (відповідачів та третьої особи) в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також власне місце проживання чи перебування.

Згідно з частиною 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно із частиною 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір, зокрема, справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем оскаржується рішення суб`єкта владних повноважень - вимога про сплату боргу (недоїмки) в сумі 4914,36 грн, яке по своїй суті є рішенням майнового характеру.

З огляду на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2020 року - 2102,00 грн, встановлений статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік, та враховуючи заявлену майнову вимогу, позивач за подання даної позовної заяви повинен був сплатити судовий збір в загальній сумі 840,80 грн, з розрахунку (4914,36 грн х 1%, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), проте доказів сплати судового збору у вищезазначеній сумі суду не надано.

Пунктом 5 та 9 частини 5 статті 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують зазначені обставини.

У справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Згідно з частиною 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається з позовної заяви, позивачем оскаржується рішення відповідача, зокрема вимога про сплату боргу (недоїмки) від 23.10.2019 року № Ф-187-10, проте позивачем не додано до позовної заяви зазначеного документу. Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на ряд постанов державного виконавця Сторожинецького РВДВС Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ВП № 60787574, які також не додані до адміністративного позову останнім, всупереч зазначеним вище вимогам КАС України.

Окрім іншого суд зазначає, що відповідно до пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Позовна заява - це адресований суду документ процесуально-правового характеру з відповідними обґрунтуваннями та прохальною частиною (виклад вимог до кожного із відповідачів), які позивач просить задовольнити. За своєю суттю це бажаний для позивача спосіб захисту адміністративним судом прав, свобод чи інтересів, які він вважає порушеними.

Відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.(п.9 ч.1 ст. 4 КАС України)

Отже, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло щодо кожного із відповідачів. А тому, особа звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень (його рішення), що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права щодо кожного із відповідачів. Іншими словами, законодавець чітко визначив, що в позовній заяві вказується зміст позовних вимог щодо кожного із відповідачів окремо.

Звертаючись до суду, позивачем викладено зміст позовних вимог лише до одного відповідача - ГУ ДПС у Чернівецькій області, шляхом скасування його рішення.

Натомість зі змісту адміністративного позову неможливо з`ясувати, які саме дії/бездіяльність чи рішення відповідача - Реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області оскаржуються позивачем.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява N 45783/05).

Позовні вимоги позивача у відповідності до вимог статті 160 КАС України мають бути викладені максимально чітко та зрозуміло з метою їх належного та всебічного розгляду. Зрозуміле та чітке викладення вимог сприяє всебічній оцінці, викладених у позовній заяві фактів, та наданні максимально чіткого оцінювання обставин справи та винесення законного і обґрунтовано рішення за результатами оцінки дій (бездіяльності) кожного відповідача.

Суд також звертає увагу і на те, що в разі оскарження дій/бездіяльності чи рішення відповідача - Реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області, позивач аналогічно зобов`язаний сплати судовий збір, за виключенням випадків у разі звільнення від сплати судового збору.

З огляду на наведене, позивачеві необхідно оформити позовну заяву відповідно до вимог статті 160 КАС України, зокрема, викласти зміст позовних вимог до кожного з відповідачів та навести відповідні обґрунтування цих вимог (в чому полягала протиправність рішень, дія чи бездіяльність кожного з них окремо), в тому числі і сплати судовий збір за наявності таких вимог.

Крім того, звертаючись до суду із вказаним позовом позивач посилаючись на вимоги статті 122 КАС України вважає, що для звернення до суду за захистом прав, свобод на інтересів в даному випадку встановляються шестимісячний строк з дня, коли він дізнався про порушення своїх прав. Відтак, на думку позивача граничний строк щодо оскарження спірної вимоги від 23.10.2019 року є 23.04.2020 року.

Суд відхиляє такі доводи позивача, з огляду на наступне.

Статтею 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Під строком звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом слід розуміти проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу строку звернення до адміністративного суду може бути пов`язаний із різними юридичними фактами та їх оцінкою правомочною особою.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що предметом спору є вимога про сплату боргу (недоїмки), який виник та нарахований на підставі Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Слід зазначити, що дія зазначеного Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина 1 статті 2 цього Закон № 2464-V).

Згідно з абзацами 4, 5, 6 частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (абзац 8 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI).

Відповідно до абзацу 9 частини 4 статті 25 Закону № 2464-VI у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Пунктом 1.3 статті 1 ПК України визначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Зазначене свідчить про те, що положення ПК України не поширюються на відносини щодо порядку сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як і відповідальність за порушення такого порядку.

Відтак, суд дійшов висновку, що при оскарженні рішення податкового органу, прийнятого в межах Закону №2464-VI, строк звернення до адміністративного суду визначений приписами пункту 56.18 статті 56, статті 102 ПК України не застосовується, на що також вказував Верховний Суд в постановах від 31 січня 2019 року у справі №802/983/18-а, від 17 липня 2019 року у справі №0740/1050/18, 4820/106/19 від 08 серпня 2019 року.

Враховуючи наведене вище, слід зазначити, що позивач при зверненні до суду за захистом порушеного права не обґрунтував причин такого звернення поза межами визначеного законодавством 10-тиденного строку. Водночас, всупереч вказаним вище нормам, не надав до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, а також доказів поважності причин його пропуску.

Наведені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленими статтями 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що недоліки вказаної позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду з відповідними обґрунтуваннями щодо поважності причин пропуску цього строку;

- уточненого адміністративного позову в редакції з зазначенням інформації: ідентифікаційний код юридичних осіб (відповідачів та третьої особи) в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також власне місце проживання чи перебування позивача. А також, в адміністративному позові слід викласти позовні вимоги в новій редакції відповідно до наведених вище висновків суду (з урахуванням кількості відповідачів та сплати судового збору відповідно до заявлених вимог).

- документ про сплату судового збору в повному обсязі - в сумі 840,80 грн. з урахуванням заявленої вимоги;

- документів (належним чином засвідчених копій) на які посилається в адміністративному позові позивач (вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 23.10.2019 року та постанов державного виконавця ВП № № 60787574).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних вище недоліків.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області, Реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Сторожинецького районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання дій протиправними - залишити без руху.

2. Встановити позивачеві строк для усунення недоліків адміністративного позову, які вказані в мотивувальній частині ухвали протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Копію ухвали невідкладно направити позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Боднарюк