Справа № 560/1718/20
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1718/20
УХВАЛА

іменем України

21 квітня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Польового О.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу від 09.11.2018 №Ф-4415-51.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування клопотання зазначив, що восени 2019 року нарочно отримав спірну вимогу про сплату боргу. Вказав, що до 25.12.2019 перебував на військовій службі за контрактом, у зв`язку з чим звертався до податкового органу з вимогою про скасування неправомірно нарахованого єдиного внеску. Вказав, що неодноразово звертався з запитами до Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо надання інформації та документів, необхідних для підготовки позовної заяви. Але відповідач ігнорував вказані запити, що унеможливило вчасно підготувати докази та звернутись до суду. У поданому клопотанні позивач обґрунтував причини пропуску шестимісячного строку звернення до суду.

Ухвалою від 30.03.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду, залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 , вказавши, що недоліки позову можуть бути усунуті позивачем шляхом надання документального обґрунтованого пояснення щодо причин пропуску десятиденного строку звернення до суду з позовом про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу від 09.11.2018 №Ф-4415-51, доказів отримання спірної вимоги, у разі наявності доказів подачі скарги на вказану вимогу та отримання рішення за результатами розгляду такої скарги.

На виконання ухвали суду від 30.03.2020 позивач надав клопотання про поновлення строку звернення до суду. Обґрунтовуючи клопотання, повідомив, що зважаючи на те, що до позову необхідно додати докази обґрунтованості позовних вимог звертався до ряду установ та організацій, в тому числі фізичних осіб, які б могли підтвердити факт перебування позивача у зоні проведення антитерористичної операції. Такі відповіді отримав у лютому-березні 2019 року, тобто після спливу десятиденного строку звернення до суду.

Також зазначив, що відповідач роз`яснював, що у разі подання до податкового органу заяви та необхідних документів податковий борг буде скасований. Позивач вчинив такі дії, але відповідач у добровільному порядку податковий борг не скасував.

Вказав, що підставою для звільнення від обов`язку сплати єдиного внеску є заява фізичної особи-підприємця та копія військового квитка. Позивач перебував на військовій службі за контрактом до 25.12.2019, у зв`язку з чим звернувся до відповідача з вимогою про скасування спірної вимоги про сплату боргу після звільнення з військової служби. Вважає, що пропустив строк звернення до суду з поважних причин.

Вирішуючи вказане клопотання, суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з абзацами 4, 5, 6 частини 4 статті 25 закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі по тексту - Закон №2464-VI) платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (абзац 8 частини 4 статті 25 цього Закону).

Відповідно до абзацу 9 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI у разі, якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Отже, положення абзацу 5 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI передбачають наступні способи оскарження вимоги: адміністративний або судовий порядок. Втім, правове регулювання, наведене у абзаці 9 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI, свідчить, що навіть у випадку обрання адміністративного способу оскарження, за наслідками якого згоди з органом доходу і зборів не досягнуто (відмова у розгляді або у задоволенні скарги), у особи зберігається право оскаржити вимогу про сплату внеску ще і в суді. Таке право має бути реалізоване протягом 10 днів з дня надходження відповідного рішення органу ДФС України платнику ЄСВ.

Таким чином, платник податків має право оскаржити рішення податкового органу в адміністративному і/або судовому порядку. При цьому, оскарження такого рішення в адміністративному порядку, не позбавляє його права на судове оскарження з дотриманням строків, визначених абзацом 9 частини 4 статті 25 Закону № 2464-VI.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.08.2019 у справі №480/106/19.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу від 09.11.2018 №Ф-4415-51. Однак, до суду звернувся 25.03.2020, тобто з пропуском десятиденного строку звернення до суду.

Разом з тим, причина пропуску строку звернення до суду з позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Позивач зазначив, що восени 2019 року нарочно отримав спірну вимогу про сплату боргу. Також стверджував, що неодноразово звертався до податкового органу з вимогами про скасування нарахованого під час перебування на військовій службі єдиного внеску, вчиняв всі необхідні дії для цього. Проте, позивач не надав на підтвердження вказаного будь-яких доказів.

Позивач зазначав, що звертався до ряду установ та організацій, в тому числі фізичних осіб, які б могли підтвердити факт його перебування у зоні проведення антитерористичної операції. Такі відповіді отримав у лютому-березні 2019 року, тобто після спливу десятиденного строку звернення до суду.

Однак, відсутність документів, які підтверджують перебування позивача в зоні антитерористичної операції, не може слугувати поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки під час звернення до суду позивач відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України мав право подати клопотання про витребовування будь-яких доказів, необхідних для вирішення спору.

ОСОБА_2 перебував на військові службі за контрактом до 25.12.2019. Проте, позивач не надав суду будь-яких доказів неможливості звернутись до суду з цим позовом протягом десятиденного строку після 25.12.2019.

Обґрунтовуючи поважність пропуску звернення до суду, позивач зазначив, що однією з причин такого пропуску була необхідність зібрання доказів обґрунтованості позовних вимог. Проте, під час звернення до суду позивач не надав таких доказів.

На виконання вимог ухвали від 30.03.2020 позивач не надав доказів отримання спірної вимоги, доказів звернення до відповідача з заявою про скасування нарахованого єдиного внеску, доказів подачі скарги на вказану вимогу та отримання рішення за результатами розгляду такої скарги.

Суд враховує, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом в ухвалах від 17.04.2018 у справі №9901/473/18, від 11.03.2019 у справі №9901/95/19 та від 08.04.2019 у справі № 9901/138/19.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Стаббігс та інші проти Великобританії" визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач без поважних причин пропустив строк звернення до суду з вказаними позовними вимогами.

Відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За змістом пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Оскільки зазначені в клопотанні про поновлення пропущеного строку причини є неповажними, тому позовну заяву ОСОБА_1 слід повернути позивачеві.

Згідно з частиною 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" у разі повернення заяви або скарги сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись частиною 2 статті 123, статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

визнати причини пропуску строку звернення до суду неповажними.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддяО.Л. Польовий