Справа № 415/467/20
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/467/20
Провадження № 2-а/415/153/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до поліцейського взводу № 2, роти № 1, батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Рубана Дмитра Олексійовича (місце знаходження: вул. Штейгерська, 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з даним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ДП 18 № 538137 від 10 січня 2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 січня 2020 року поліцейський взводу № 2, роти № 1, батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Рубан Д.О. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 538137 відносно ОСОБА_1 за порушення п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає постанову протиправною, такою, що не відповідає нормам КУпАП, винесеною безпідставно та неправомірно, з порушенням вимог діючого законодавства, а саме: постанова була складена не за місцем проживання та реєстрації транспортного засобу; постанова була винесена без належних доказів по справі; відповідач повинен був скласти протокол. Також позивач називає дії відповідача незаконними, так як у власних діях він не вбачає ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того позивач зазначає, що його клопотання про розгляд справи за місцем його проживання та необхідність скористатись допомогою адвоката не були розглянуті відповідачем.

Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області Луньової Д.Ю. від 13 квітня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Копії ухвали від 13 квітня 2020 року було направлено позивачу та відповідачу в порядку, передбаченому ст. 268 КАС України.

17 березня 2020 року на адресу Лисичанського міського суду Луганської області від відповідача надійшло клопотання в якому він заперечив проти позовних вимог позивача та долучив до матеріалів диск з відеозаписом.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній був повідомлений належним чином.

Станом на дату розгляду справи, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подачу до суду відзиву на адміністративний позов у строки, визначені судом в ухвалі про відкриття провадження, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та(або) клопотань суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, дослідивши надані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Предметом судового дослідження в даному випадку є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно оскаржуваної постанови ДП18 від № 538137 на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП; в постанові щодо складу правопорушення зазначено наступне:

10 січня 2020 року о 20 годині 35 хвилини за адресою: проспект Гвардійський біля буд. № 67, у м. Сєвєродонецьку Луганської області, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку в зоні діючого знаку, чим порушив п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. До позивача застосоване стягнення у вигляді штраф у розмірі 255 грн.

В графі "до постанови додаються" зазначено відео з відео реєстратора ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розглядаючи справу по суті, суд робить такі висновки:

Щодо процедури: у даному випадку розгляд справи відбувся на місці зупинки транспортного засобу, протокол не складався. Такі дії відповідача не суперечать вимогам КУпАП, з огляду на наступне.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 124-1 - 126. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. За приписами ч. 2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Ураховуючи викладене суд не вбачає порушень відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності в частині складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні адміністративного стягнення посадова особа відповідно до вимог ч. 3 ст. 33, ст. 34, ст. 35 КУпАП повинна врахувати характер і тяжкість порушення, особу порушника, конкретні обставини вчинення порушення, зазначити докази на підтвердження складу правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, зокрема, повинна бути обґрунтованою, в ній має бути викладено обставини порушення, а також докази. У разі заперечень водія - мають містити відомості про його позицію (пояснення, заперечення, тощо).

Згідно вимог КУпАП до порядку притягнення до адміністративна відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності , а також наявність події та складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу.

Згідно приписів КАСУ саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

Переглянувши диск наданий відповідачем, судом встановлено, що на ньому немає відео з відерореєстратора, але є відеофайл з назвою DSJX300008_BB0008, однак суд не бере його до уваги оскільки він не покладений в основу оскаржуваної постанови.

Інших доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, матеріали справи не містять, хоча справа двічі призначалась до розгляду, відповідач був повідомлені належним чином і мав достатньо часу для подання суду наявних доказів.

Оскільки відповідач не подав суду належних доказів, то суд при розгляді даного позову виходить з того, що докази події та докази порушення водієм ПДР відсутні. Таким чином, при розгляді даного позову суд виходить з того, що посадова особа, яка притягла позивача до адміністративної відповідальності, не виконала вимоги закону щодо збирання доказів, фіксування доказами адміністративного порушення, доведення складу та події адміністративного правопорушення.

Суд також враховує, що закон встановлює принцип презумпції невинуватості особи, що притягається до відповідальності і відповідно принцип правомірності дії такої особи, поки у встановленому законом порядку не доведено його вину. Оскільки суду не надані належні докази, і не спростовані твердження водія, які б мали бути перевірені посадовою особою і спростовані, а також виходячи з принципу презумпції невинуватості, - суд робить висновок, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, а склад зазначеного в ній адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, не встановлений.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є протиправною. Оскільки при розгляді справи встановлено недотримання відповідачем вимог закону щодо збирання доказів і доказування події та складу адміністративного правопорушення, то оскаржувана постанова судом скасовується.

Крім того, суд враховує, що відповідач, достовірно знаючи про наявність даного спору у суді, не подав відзиву, маючи достатньо часу для цього, - що за приписами КАСУ може розглядатись як визнання ним позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 538137 від 10 січня 2020 року підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тому, при ухваленні даного рішення суд керуючись п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, вважає за необхідне при скасуванні спірної постанови закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 73-79, 159, 211, 217, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до поліцейського взводу № 2, роти № 1, батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Рубана Дмитра Олексійовича (місце знаходження: вул. Штейгерська, 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 538137 від 10 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу за відсутністю складу правопорушення.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі ч. 2ст.271КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.Ю. Луньова