Справа № 580/1123/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 квітня 2020 року справа № 580/1123/20 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку підготовки до судового розгляду справи клопотання Першого заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури про розгляд з повідомленням сторін справи за його позовом в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного мана України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях до Великохутірської сільської ради про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

01.04.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов Першого заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури (19700, Черкаська обл., м.Золотоноша, вул. Шевченка, буд.153) в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного мана України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (03039, м. Київ, пр-т Голосіївський, буд.50; ) (далі позивач) до Великохутірської сільської ради (19854, Черкаська обл., Драбівський р-н, вул. Куниці, буд.10; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття до комунальної власності територіальної громади с. Рецюківщина Драбівського району Черкаської області об`єкту нерухомості, що перебуває на балансі ПРАТ Черкаський 8-ми квартирного житлового будинку за адресою: Черкаська обл., Драбівський р-н, с.Рецюківщина, вул.Центральна, буд.19;

зобов`язання відповідача забезпечити прийняття з державної власності у комунальну власність територіальної громади с. Рецюківщина Драбівського району Черкаської області вказаний вище об`єкт нерухомості.

Ухвалою суду від 06.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд правилами спрощеного позовного провадження.

22.04.2020 від Першого заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури суду засобами електронного зв`язку надійшло клопотання від 15.04.2020 №32/1-287вих-20, в якому просить провести розгляд справи з повідомленням сторін (далі Клопотання). Метою участі у судовому засіданні зазначає недопущення порушення прав учасників справи. Інших доводів, аргументів для його обґрунтування не наведено.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення Клопотання з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно з ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Водночас пунктом 2 ч.6 ст.262 КАС України встановлено право суду відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Фактичні обставини встановлюються на підставі доказів. Водночас згідно з вимогами ч.2 ст.72 КАС України усні пояснення сторін не є засобом доказування.

Частинами 1, 2 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд врахував, що спірні обставини можуть бути підтверджені виключно письмовими доказами, які суд витребовує під час здійснення підготовки справи до судового розгляду. Так, під час відкриття провадження у справі ухвалою від 06.04.2020 суд встановив відповідачу строк для надання відзиву та зобов`язав надати визначені докази щодо спірних обставин спору.

Викладені в позовній заяві обґрунтування, доводи та аргументи дозволяють суду встановити правову позицію позивача у спорі. Клопотання щодо призначення експертизи, виклику для допитів свідків та участі у судовому засіданні інших учасників справи суду не надходили.

Отже, з огляду на відсутність обґрунтованих доводів сторін щодо наявності складнощів для повного з`ясування спірних обставин та об`єктивного вирішення спору, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання з повідомленням і викликом учасників спору. Клопотання позивача не містить жодного доводу та аргументу щодо того, які саме права, на його думку, можуть бути порушені та у зв`язку з чим.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 установлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантинні заходи.

Тому, забезпечуючи дотримання права учасників на повагу до приватного життя та здоров`я, безпечне довкілля, суд дійшов висновку про можливість вирішити спір на підставі письмових доказів без призначення судового засідання та виклику учасників.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово у рішеннях зазначає, що гарантія публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі Axen v. Germany (Аксен проти Німеччини), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі Varela Assalino v. Portugal (Варела Ассаліно проти Португалії), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Тому суд дійшов висновку, що Клопотання не є обґрунтованим.

Керуючись ст. ст.2-12, 72-76, 243, 248, 259-263 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити без задоволення клопотання Першого заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури від 15.04.2020 №32/1-287вих-20 про розгляд з повідомленням сторін справи за його позовом в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного мана України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях до Великохутірської сільської ради про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити дії.

2. Копію ухвали направити учасникам спору.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Бабич

Ухвала постановлена, складена у повному обсязі та підписана 23.04.2020.