Справа № 440/4845/19
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 р. Справа № 440/4845/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, м. Полтава по справі № 440/4845/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі по тексту - ГУПФУ в Полтавській області, відповідач), в якому просив суд скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №114 від 10 жовтня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог пояснив, що звернувся до відповідача із заявою від 02 жовтня 2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №3 Управління застосування пенсійного законодавства ГУПФУ в Полтавській області №114 від 10 жовтня 2019 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Позивач з вказаним рішенням не погоджується, оскільки вважає, що стаж роботи зі шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №2 у нього складає 12 років 6 місяців, що підтверджується необхідними документами, які були додані до заяви від 02 жовтня 2019 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 по справі № 440/4845/19, прийнятим в порядку письмового провадження, відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №114 від 10 жовтня 2019 року.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 по справі № 440/4845/19 скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що відповідачем до пільгового стажу позивача не було зараховано періоди його роботи в Комсомольському електроремонтному підприємстві з 29.12.1985 по 22.02.1989, в Комсомольському електроремонтному підприємстві «Укрелектрочермет» з 24.04.1991 по 11.08.1997 та в колективному підприємстві «КРЕДО» з 15.01.2003 по 16.04.2003. Судом першої інстанції констатовано, що позивачем разом із заявою про призначення пенсії не було надано до органу Пенсійного фонду витяг з наказу по КП «КРЕДО» № 24 від 17.03.1995 та документів, що підтверджують проведення атестації робочих місць за періоди роботи позивача у Комсомольському електроремонтному підприємстві та в Комсомольському електроремонтному підприємстві «Укрелектрочермет». Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що витяг із зазначеного наказу КП «КРЕДО» вклеєний до трудової книжки позивача, оригінал якої надавався до органу Пенсійного фонду, а також не врахував, що відповідачем не було з`ясовано у позивача можливість надати додаткові документи, не надано йому відповідної допомоги, в результаті чого прийнято необґрунтоване рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії. Такі доводи були наведені ОСОБА_1 у позовній заяві, однак, залишились поза увагою суду. Крім того, стверджує, що результати проведення атестації робочих місць за умовами праці враховуються при визначенні права на пенсію на пільгових умовах лише за періоди з 21.08.1992. Період роботи на відповідних посадах або за відповідними професіями незалежно від дати їх внесення до Списку № 2 до 21.08.1992 зараховується до пільгового стажу за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи. З огляду на викладене, судження суду першої інстанції про ненадання позивачем документів на підтвердження проведення атестації робочих місць за періоди роботи з 29.12.1985 по 22.02.1989 та з 24.04.1991 по 11.08.1997 (в частині періоду з 24.02.1991 по 20.08.1992), не обґрунтовує правомірності оскаржуваної відмови у призначенні пенсії.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою від 02 жовтня 2019 року (вх.№2182) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До заяви, серед іншого, додав копії: трудової книжки, військового квитка, диплому про навчання, довідки про заробітну плату з 01 липня 2000 року по день звернення та довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлених для окремих працівників (а.с.14-15, 85-86).

Рішенням Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №3 (м. Горішні Плавні) Управління застосування пенсійного законодавства ГУПФУ в Полтавській області №114 від 10 жовтня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому порядку. Вказане рішення вмотивоване тим, що стаж роботи зі шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №2 відповідно до поданих довідок складає 9 років 2 місяці, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах (а.с. 25-26).

Не погодившись з вказаним рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим позовом про його скасування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив правомірності оскаржуваного рішення про відмову у призначені пенсії позивачу, з огляду на відсутність у позивача необхідного пільгового стажу (12 років 6 місяців).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Частиною першою статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі по тексту - Закон №1058-IV, в редакції згідно із Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII) встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини другої цієї статті на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок.

Зі змісту наведених норм слідує, що умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 114 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є: 1) зайнятість повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та проведення атестації робочих місць; 2) досягнення 55 років; 3) наявність страхового стажу для чоловіків, які звернулися за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах у період з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців, у тому числі на роботі із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників не менше 12 років 6 місяців.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 02 жовтня 2019 року досяг 55 років (а.с.14, 27) та відповідно до розрахунку страхового стажу, проведеного відповідачем (а.с.88-89), його страховий стаж на дату звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах становить 27 років 10 місяців 11 днів.

Отже, позивачем дотримано умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 114 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", щодо досягнення пенсійного віку (55 років) та наявності необхідного загального страхового стажу не менше ніж 27 років 6 місяців.

Виходячи зі змісту оскаржуваного рішення, підставою для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах стало непідтверження в установленому законодавством порядку пільгового стажу роботи, який має становити не менше 12 років 6 місяців.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05 листопада 1991 року визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі по тексту - Порядок №637), передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Із системного аналізу наведених вище положень законодавства можна зробити висновок, що документами, які підтверджують наявність у особи трудового (в тому числі пільгового) стажу, є трудова книжка та/або інші документи (документи, що видані за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників тощо).

Водночас, аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 09.07.2019 по справі № 204/2194/17.

Відповідно до записів №№5-8, 14-19, 24-25, 28-31 у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 (а.с. 17-22) ОСОБА_1 у періоди:

- з 27 липня 1983 року по 04 листопада 1983 року працював на посаді помічника машиніста екскаватора 4 розряду в кар`єрі Полтавського державного гірничо-збагачувального комбінату;

- з 29 грудня 1985 року по 22 лютого 1989 року працював у Комсомольському електроремонтному підприємстві електромонтером 4 розряду (з 01 жовтня 1987 року - 5 розряду), зайнятим безпосередньо і постійно ремонтом електроустаткування в кар`єрі, фабрики огрудкування і збагачення Полтавського ГЗК;

- з 24 квітня 1991 року по 11 серпня 1997 року працював у Комсомольському електроремонтному підприємстві "Укрелектрочермет" (з 16 листопада 1993 року перетворене у Колективне підприємство "КРЕДО") на посаді електромонтера 5 розряду, зайнятого ремонтом електроустаткування в основних цехах Полтавського ГЗК;

- з 14 серпня 1997 року по 25 серпня 1999 року працював у ВАТ "Полтавський ГЗК", де виконував гірничі роботи за професією електрослюсара з ремонту гірничого устаткування в кар`єрі Дніпровського рудоуправління;

- з 01 березня 2001 року по 22 квітня 2002 року на Редутському щебеневому заводі Південної залізниці на посаді електрослюсаря з ремонту устаткування 5 розряду в кар`єрі;

- з 15 січня 2003 року по 16 квітня 2003 року - в Колективному підприємстві "КРЕДО" на посаді електрослюсаря 5 розряду, зайнятого ремонтом електрообладнання в основних цехах Полтавського ГЗК;

- з 14 листопада 2013 року по теперішній час працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Феррострой" в електроремонтному цеху електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування ЗФ, ДФ, ЦВО 4 розряду (пільговий список №2), з 01 вересня 2016 року - присвоєно 5 розряд електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування ЗФ, ДФ, ЦВО в електромонтажному цеху, з 01 червня 2017 року переведено в Управління з ремонту енергообладнання та мереж електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування ЗФ, ДФ, ЦВО 5 розряду в електромонтажному цеху; з 01 березня 2018 року переведений в управління з ремонту енергообладнання та мереж електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування ЗФ, ЦВО 5 розряду (пільговий список №2).

Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №136 від 01 серпня 2019 року, виданою Приватним акціонерним товариством "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (а.с. 48-50, 90-91), ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" у періоди з 27 липня 1983 року по 04 листопада 1983 року (00 років 03 місяці 08 днів) та виконував роботи на виробництві - гірничі роботи за професією помічника машиніста екскаватора в кар`єрі Дніпровського рудоуправління, що передбачено Списком 2, розділ І, підрозділ 1а згідно з постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року, та у період з 14 серпня 1997 року по 25 серпня 1999 року (02 роки 00 місяців 11 днів) виконував роботи на виробництві - гірничі роботи за професією електрослюсаря з ремонту гірничого устаткування в кар`єрі Дніпровського рудоуправління, що передбачено Списком 2, розділ І, підрозділ 1а згідно з постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11 серпня 1994 року. Атестація робочих місць за умовами праці проведена згідно з наказом ВАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" №366 від 23 травня 1995 року та підтверджується висновками Державної експертизи умов праці №52 від 16 травня 1995 року.

Відповідно до довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №1395 від 30 липня 2019 року, №970 від 05 серпня 2019 року та №1189 від 09 жовтня 2019 року, виданих Виробничим підрозділом "Редутський кар`єр" філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (а.с. 28-29, 46-47, 97), ОСОБА_1 працював повний робочий день у період з 01 березня 2001 року по 22 квітня 2002 року (01 рік 01 місяць 22 дні) як працівник, що зайнятий ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва на посаді електрослюсаря з ремонту устаткування 5 розряду в кар`єрі, електричному цеху, що передбачено Списком 2, розділ І, позиція 1.1а згідно з постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року. Атестація робочих місць за умовами праці проведена згідно з наказом Редутського щебеневого заводу №223 від 14 квітня 2000 року (а.с.30,98) та підтверджується висновком Державної експертизи умов праці №20 від 16 травня 1995 року (вих.№0571/5 від 12 квітня 2000 року) (а.с.31-34, 99-101).

Згідно з наказами Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррострой" №62 від 12 лютого 2010 року (а.с.43-44, 91), №96 від 09 лютого 2015 року (а.с.35-37, 93), №88 від 31 січня 2018 року (а.с.39-42, 95-96) та висновками експертизи на правильність Списків виробництв, професій, посад і показників, за якими призначаються пенсії на пільгових умовах в ТОВ "Феррострой", №50 (вих.№04-08/2413 від 14 квітня 2015 року) та №40 (вих.№04-2400 від 24 лютого 2010 року) (а.с.38, 45, 94) посада електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування ЗФ, ДФ, ЦВО віднесена до переліку робочих місць, професій ТОВ "Феррострой", шкідливі та важкі умови праці на яких за результатами атестації робочих місць відповідають Списку №2 пільгового пенсійного забезпечення.

Відповідно до розрахунку пільгового стажу, проведеного відповідачем (а.с.89), ОСОБА_1 зараховано пільговий стаж на роботах в ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" у період 27 липня 1983 року по 04 листопада 1983 року - 00 років 03 місяці 08 днів та у період з 14 серпня 1997 року по 25 серпня 1999 року - 02 роки 00 місяців 12 днів; в філії "Центр управління промисловістю" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" у період з 01 березня 2001 року по 22 квітня 2002 року - 01 рік 01 місяць 22 дні; в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Феррострой" у період з 14 листопада 2013 року по 30 липня 2019 року - 05 років 8 місяців 17 днів.

Отже, відповідачем зараховано до пільгового стажу позивача 09 років 02 місяці 00 днів, про що зазначено відповідачем у своєму рішенні №114 від 10 жовтня 2019 року (а.с. 88-89).

Разом з тим, відповідачем не зараховано до пільгового стажу позивача періоди його роботи в Комсомольському електроремонтному підприємстві з 29 грудня 1985 року по 22 лютого 1989 року, в Комсомольському електроремонтному підприємстві "Укрелектрочермет" з 24 квітня 1991 року по 11 серпня 1997 року та в Колективному підприємстві "КРЕДО" з 15 січня 2003 року по 16 квітня 2003 року.

Перевіряючи наявність підстав для зарахування вказаних вище періодів роботи позивача до пільгового стажу, колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що професії (посади), за якими позивач працював у Комсомольському електроремонтному підприємстві, Комсомольському електроремонтному підприємстві "Укрелектрочермет" та КП «КРЕДО», передбачена Списками № 2, чинними на час роботи позивача.

Так, Списком № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, розділом І «Гірничі роботи» підрозділом 1а передбачена посада (професія) електрослюсаря чергового та по ремонту обладнання, механізмів, водяних та повітряних магістралей, зайнятого у шахтах, в розрізах та кар`єрах.

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, розділом І «Гірничі роботи» позиція 2010100а-19931 передбачені електрослюсарі чергові та по ремонту обладнання.

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 (чинним до 16.01.2003), розділом І розділом І «Гірничі роботи» позиція 2010100а-19931 передбачені електрослюсарі чергові та по ремонту обладнання.

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 (чинної до 03.08.2016), розділом ІІ «Підготовка руд, збагачення, окускування (агломерація, брикетування, огрудкування), випалювання руд і нерудних копалин» передбачені: електромонтери з ремонту та обслуговування електроустаткування; електрослюсарі (слюсарі) чергові та з ремонту устаткування.

Доводи відповідача, з якими помилково погодився суд першої інстанції, про неподання позивачем документів про результати атестації робочого місця за періоди роботи ОСОБА_1 з 29.12.1985 по 22.02.1989, з 24.04.1991 по 11.08.1997, з 15.01.2003 по 16.04.2003, колегія суддів вважає необґрунтованими, з наступних підстав.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно списків N 1 та N 2 деталізоване у Порядку застосування Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. N 383 (далі по тексту Порядок № 383).

У відповідності до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що довідки мають надаватися у разі, коли відсутні відомості в трудовій книжці про роботу особи у спірний період, що визначає її право на пільгову пенсію.

Між тим, позивач має відповідні записи в трудовій книжці, які підтверджують факт його роботи з 29.12.1985 по 22.02.1989 - у КЕП на посаді електромонтера, зайнятого безпосередньо та постійно ремонтом електрообладнання в кар`єрі, фабрик огрудкування та збагачення Полтавського ГЗК, з 24.04.1991 по 11.08.1997 - у КЕП «Укрелектрочермт» на посаді електромонтера, зайнятого ремонтом електроустаткування в основних цехах Полтавського ГЗК, з 15.01.2003 по 16.04.2003 - електрослюсарем по ремонту обладнання в основних цехах Полтавського ГЗК та в кар`єрі, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення як такі, що зазначені у Списках № 2, чинних у відповідні періоди часу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці; установлено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, призначаються за результатами атестації робочих місць; зобов`язано керівників підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання провести атестацію робочих місць, визначити за її результатами перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням та ознайомити з ним трудящих.

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 набрала чинності з 21.08.1992, а відтак, обов`язок проведення атестації робочих місць за умовами праці виник після 21.08.1992.

З огляду на викладене, доводи відповідача про відсутність документів на підтвердження проведення атестації робочих місць за період роботи ОСОБА_1 у КЕП з 29.12.1985 по 22.02.1989 та у КЕП «Укрелектрочермет» з 24.04.1991 по 20.08.1992, є необґрунтованими та не можуть слугувати підставою для відмови в зарахуванні цих періодів роботи до пільгового стажу позивача.

З приводу періоду роботи ОСОБА_1 у КЕП «Укрелектрочермет» з 21.08.1992 по 11.08.1997 та у КП «КРЕДО» з 15.01.2003 по 16.04.2003, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.п. 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п. 6 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.1992 р. атестація робочих місць передбачає обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці, визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу в несприятливих умовах.

Пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці передбачено, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування списків N 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладається на органи Державної експертизи умов праці.

Виходячи з наведених вище норм Порядку № 383 та Порядку проведення атестації робочих місць, враховуючи, що зазначений Порядок проведення атестації робочих місць набрав чинності з 21 серпня 1992 р., колегія суддів зазначає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Як вбачається зі змісту трудової книжки позивача, КЕП "Укрелектрочермет" 16.11.1993 реорганізовано у КП «КРЕДО».

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії витягу з наказу №24 від 17 березня 1995 року по Колективному підприємству "КРЕДО", згідно з результатами проведеної атестації робочих місць з шкідливими умовами праці по професії «електрослюсар з ремонту устаткування» підтверджено право на пільги, на пільги та компенсації за посадою "електрослюсар по ремонту устаткування", у тому числі пільгове пенсійне забезпечення згідно з постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01 вересня 1992 року (а.с.23).

Таким чином, беручи до уваги, що атестація робочих місць у КП «КРЕДО», яке є правонаступником КЕП "Укрелектрочермет", проведена до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на вказаних підприємствах до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації (до 17.03.1995) та період роботи впродовж наступних 5 років.

Крім того, з вищезазначеного витягу з наказу № 24 від 17.03.1995 вбачається, що у КП «КРЕДО» була проведена державна експертиза умов праці, за результатами якої складено Висновки №112 від 16 липня 2002 року та №162 від 28 серпня 2002 року, якими згідно результатам проведеної атестації робочих місць зі шкідливими умовами праці професій (посад) підтверджено право на пільги та компенсації за посадою "електрослюсар по ремонту устаткування", у тому числі пільгове пенсійне забезпечення згідно з постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01 вересня 1992 року (а.с.23).

Враховуючи, що позивач у період з 24.04.1991 по 11.08.1997 працював у КЕП "Укрелектрочермет" на посаді електромонтера, зайнятого ремонтом електроустаткування в основних цехах Полтавського ГЗК, а з 15.01.2003 по 16.04.2003 працював в КП "КРЕДО" на посаді електрослюсаря, зайнятого ремонтом електрообладнання в основних цехах Полтавського ГЗК, на яких проведено атестацію робочого місця зі шкідливими умовами праці професій (посад) та підтверджено право на пільги та компенсації, у тому числі пільгове пенсійне забезпечення згідно з постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01 вересня 1992 року, він має право на зарахування вказаного періоду до пільгового стажу.

Додатково колегія суддів зауважує, що відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 в період з 24.04.1991 по 11.08.1997 був зайнятий ремонтом електрообладнання в основних цехах Полтавського гірничо-збагачувального комбінату.

Згідно з наявною в матеріалах справи копією наказу № 366 від 23.05.1995 по Полтавському ГЗК (а.с.50), який надавався позивачем до Кременчуцького об`єднаного УПФУ, цим наказом затверджено список робочих місць з шкідливими та важкими умовами праці, які надають право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2, до яких віднесено посаду ОСОБА_1 - електрослюсаря з ремонту гірничого устаткування в кар`єрі (Список № 2, дільниця № 9, робоче місце № 252, код професії 199311).

Таким чином, факт роботи позивача в умовах, що надають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, підтверджено як роботодавцем позивача - КП «КРЕДО», так і гірничим підприємством, на якому позивач безпосередньо виконував роботи - Полтавським ГЗК.

Судження суду першої інстанції про те, що позивачем не надано доказів подачі витягу з наказу по КП «КРЕДО» № 24 від 17.03.1995 відповідачу разом із заявою про призначення пенсії від 02 жовтня 2019 року, колегія суддів вважає необґрунтованим, з наступних підстав.

Відповідно до п.9 Порядку атестації робочих місць, затвердженого постановою КМУ № 442 від 01.08.1992, перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років.

Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Як зазначає позивач, та не спростовано відповідачем по справі, витяг з наказу по КП «КРЕДО» № 24 від 17.03.1995 вклеєний до трудової книжки позивача, та надавався до Кременчуцького об`єднаного УПФУ разом з оригіналом трудової книжки, що відповідає вищенаведеним приписам Порядку проведення атестації робочих місць.

Доказів протилежного відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що наявність у позивача права на зарахування до пільгового стажу період роботи з 29.12.1985 по 22.02.1989, з 24.04.1991 по 11.08.1997 та з 15.01.2003 по 16.01.2003 за Списком № 2 підтверджено записами в трудовій книжці позивача та результатами атестації, з урахуванням державної експертизи умов праці.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 09.07.2019 по справі 204/2194/17, від 07.11.2019 по справі № 686/1015/16-а, від 25.09.2019 по справі № 646/871/17, яка є обов`язковою для врахування в силу ч.5 ст.242 КАС України.

Водночас, слід зазначити, що 19.02.2020 Велика Палата Верховного Суду розглянула справу № 520/15025/16, в якій ключовим питанням були наслідки відсутності атестації робочого місця в контексті права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10.09.2013, 25.11.2014, 17.03.2015 у справах № 21-183а13, № 21-519а14, № 21-585а14 та зазначила, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 по справі № 496/574/16-а.

З огляду на викладене, є помилковим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з посиланням на відсутність в наданих позивачем документах відомостей про проведення атестації.

Слід відмітити, що з урахуванням періодів роботи з 29.12.1985 по 22.02.1989 (3 роки 1 місяць 24 дні), з 24.04.1991 по 11.08.1997 (6 років 3 місяці 18 днів) та з 15.01.2003 по 16.01.2003 (3 місяці 1 день) за Списком № 2 пільговий стаж ОСОБА_1 складає понад 18 років, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення № 114 від 10.10.2019, підставою для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії слугувало те, що пільговий стаж позивача складає 09 років 02 місяці.

Виходячи зі змісту цього рішення, відповідач не зазначив в якості підстави для відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 відсутність уточнюючих довідок, наказів або інших документів на підтвердження пільгового стажу позивача, зокрема, його зайнятості повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці та проведення атестації робочого місця за періоди роботи з 29.12.1985 по 22.02.1989, з 24.04.1991 по 11.08.1997 та з 15.01.2003 по 16.01.2003.

Такі доводи були викладені відповідачем лише у відзиві на позовну заяву, спірне рішення ними немотивовано, а тому беззаперечно стверджувати про наявність таких обставин станом на дату прийняття рішення не є можливим.

Колегія суддів відмічає, що рішення Управління застосування пенсійного законодавства Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 3 (м. Горішні Плавні) ГУПФУ в Полтавській області від 10.10.2019 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 не містить ані розрахунку загального та пільгового стажу позивача, ані періодів роботи, які відповідач відмовився зарахувати до пільгового стажу, ані причин такої відмови, ані аналізу наданих позивачем первинних документів.

Крім того, виходячи зі змісту такого рішення, відповідачем не досліджувалась наявність у позивача загального трудового стажу, необхідного для призначенням пенсії за віком на пільгових умовах, та не досліджувалось питання про можливість призначення позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку з урахуванням наявного у позивача пільгового стажу.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення прийняте відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття, а відтак, не відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідач як суб`єкт владних повноважень правомірності оскаржуваного рішення від 10.10.2019 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 належним чином не довів, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про визнання протиправним та скасування цього рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.317 КАС України неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи викладене вище, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 по справі № 440/4845/19 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись ч.4 ст.229, ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 по справі № 440/4845/19 - скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ) про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ) від 10.10.2019 № 114 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій В.Б. Русанова