Справа № 160/13373/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
при секретарі судового засідання Федуркіної А.В.,
предствник позивача не зявився,
представник відповідача не зявився,
26 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
2) зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах на підставі заяви від 27 березня 2019 року відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком № 1;
- з 02.04.1998 р. - 10.09.2002 р. на посаді начальника спеціалізованого будівельно-монтажного управління Національного центру аерокосмічної освіти молоді України з зайнятістю на підземних роботах п`ятдесят відсотків і більш робочого часу;
- з 10.09.2002 р. - 15.10.2008 р. на посаді директора товариства з обмеженою відповідальністю "Гідроспецбудмонтаж".
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами розгляду заяви про призначення пенсії відділом з питань та перерахунку пенсій № 2 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу відмовлено у призначені пенсії на підставі наданих позивачем документів, на пільгових умовах, відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Проте позивач не погоджується з прийнятим відповідачем рішенням, оскільки стаж його трудової діяльності підтверджується копією трудової книжки та необхідними документами.
Позивач вважає рішення та відмову протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.02.2020 року о 10:00.
В подальшому підготовче засідання перенесено на 17.03.2020р.
На виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 на адресу суду від відповідача 24 січня 2020 року надійшов відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві відповідачем зазначено, що відмова в призначенні пенсії на пільгових умовах є обґрунтованою та такою, що відповідає чинному пенсійному законодавству, оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за Списком № 1.
З урахуванням наведеного, головне управління пенсійного фонду України у задоволенні позовних вимог просило відмовити.
30 січня 2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій підтримано позицію, викладену у позовній заяві.
Позивач у судове засідання, призначене на 09 квітня 2020 року, не з`явився, заявивши клопотання про розгляд справи без його участі, просив позов задоволити.
Представник відповідача у судове засідання, призначене на 09 квітня 2020 року, не з`явився, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Позивач 28.03.2019 року звернувся до Чечелівського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 до п. 2 ст. 114 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
До заяви були додані документи:
- довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру;
- документи про місце проживання (реєстрації) особи;
- заява про призначення /перерахунок пенсії;
- паспорт/посвідка;
- військовий квиток;
- диплом (свідоцтво, атестат) про навчання;
- довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років;
- заява про спосіб виплати пенсії (для виплат через банк);
- інший документ (атестація);
- свідоцтво про народження.
Рішенням від 24.06.2019 року позивачу відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного стажу для призначенні пенсії.

15.082019 року позивач вдруге звернувся до Чечелівського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 до п. 2 ст. 114 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та додатково надав відомості про роботу в ТОВ «Гідроспецмонтаж» з 10.09.2002 року по 5.10.20018 року.

За результатами перевірки відповідачем було складено акт № 1829/10.2-13 д 15.10.2019 р., зазначеним актом встановлено, що згідно наказу № 6А від ).04.1998 р. Спеціалізованого будівельно-монтажного управління Національного центру аерокосмічної освіти молоді України «Про атестацію робочих місць керівників, фахівців та службовців, зайнятих на підземних та тих роботах, яке дає право на пільгове пенсійне забезпечення», відповідно до якого були затверджені списки виробництв, професій та посад, де затверджено Список № 1, до якого включено посаду начальника управління та їх заступників (п. 2 №7 переліка) - атестовано, що згідно наказу № 33 від 19.11.2003 р. ТОВ «Гідроспецбудмонтаж», до якого включено посаду директор за штатним розкладом (п. 6 № 7 переліка) - атестовано.

Відповіддю від 11.11.2019 року позивачу відмовлено у призначені пенсії та повідомлено, що згідно наданих довідок позивач працював на ПАТ «Дніпрометробуд» повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, де стаж роботи позивача складає 04 роки 05 місяців 08 дні, та на СБМУ Національного центру аерокосмічної освіти молоді України, де стаж роботи позивача не підтверджено журналом спусків під землю , згідно наданих розрахункових відомостей по заробітній платі доплати за шкідливі умови праці не було, в документах відсутні додаткові відпустки за підземні роботи.

За документами наданими для призначення пенсії на пільгових умовах складає 04 роки 05 місяців 08 днів.

На підтвердження пенсії за віком, на пільгових умовах позивачем надано до суду наступні документи:

- трудова книжка НОМЕР_2 - записи № 21 -31,

- довідка № 32 від 15.08.2019 року ТОВ «Пдроспецбудмонтаж» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній;

- довідка № 19 від 27.03.2019 року Департаменту з науки та техніки НЦ АОМУ про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній;

-наказ про проведення атестації робочих місць № 6 А від 30.04.1998 року; №33 від 19.11.2003 р.;

- карта умов праці № 2 ТОВ «Пдроспецбудмонтаж»;

- наказ про прийняття та звільнення з роботи № 7-к від 01.04.1998 р. НЦ АОМУ, №13-к від 01.04.1998 р. НЦ АОМУ;

- перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, робітникам яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 ТОВ «Гідроспецбудмонтаж»;

- державна ліцензія на виконання спеціальних видів робіт у проектуванні та будівництві НЦ АОМУ від 16.09.1998 р.;

- лист управління пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська на адресу Національного центру аерокосмічної освіти про покриття витрат по виплаті пенсій;

- лист Національного центру аерокосмічної освіти молоді України від 03.12.2008 р. № 173 про покриття витрат по виплаті пенсій робітників, зокрема, ОСОБА_1 ;

- лист ТОВ «Гідроспецбудмонтаж» від 05.12.2008 р. на адресу управління пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська щодо покриття витрат по списку № 1 працівникам, які працювали у структурному підрозділі «СБМУ НЦАОМУ», зокрема, ОСОБА_1 ;

-лист управління пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська від 10.12.2008 р. на адресу ТОВ «Гідроспецбудмонтаж», в якому зазначено, що всі обов`язки по виконанню договорів на будівельно-монтажні роботи у сфері будівництва від підприємства структурний підрозділ «Спеціалізоване будівельно-монтажне управління НЦАОМУ» передані ТОВ «Гідроспецбудмонтаж» та робітники які мають пільги по списку № 1 переведені , зобов`язання по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», перейшли до ТОВ «Гідсропецбудмонтаж»;

-лист КП «Дніпропетровської дирекції будівництва метрополітену» від 20.12.2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 очолював організації що вели підрядні роботи з будівництва тунелів та метрополітенів для Дніпропетровського метрополітену. Національним центром аерокосмічної освіти молоді України ім.О.М.Макарова та структурним підрозділом Спеціалізованим будівельно-монтажним управлінням НЦАОМ України виконувались підрядні роботи у підземних умовах: заповнення сумішами технологічних виробіток станцій Вокзальна та ДЕВЗ. заповнення сумішами стволів, роботі у санвузлі на ПК 88+15.ТОВ «Гідроспецбудмонтаж» виконувало роботи на перших та других коліях ПК89+80-ПК 90, де ОСОБА_1 безпосередньо приймав участь у виконанні робіт та їх здачі-прийманні замовнику;

- копію наказу Міністерства юстиції України № 578/5 від 12.04.2012 року в р. 5.5 Охорона праці, про відсутність «Журналу спусків під землю» у переліку документів тривалого зберігання на підприємстві.

У відповіді на відзив позивачем зазначено, що на кожній гірській ділянці повинен вестися точний облік всіх осіб, які увійшли в вироблення і вийшли з них. Відповідальність за правильність організації та точність обліку відповідальність несе особисто керівник ділянки. Відповідно до Правила безпеки при будівництві підземних гідротехнічних споруд ДНАОП 45.24-1.08-69 форма звітності у вигляді «Журнала спусків під землю» державними будівельними нормами не передбачена.

- копія Правил безпеки при будівництві метрополітенів та підземних споруд від 24.04.1992 року (п. 1.2.8) в усіх установах, які проводять підземні роботи, організовується почерговий облік осіб, які спустилися у виробітку та які вийшли на поверхню. Відповідальність за забезпечення такого обліку несе начальник дільниці

Позивач, вважаючи, що рішення та дії пенсійного органу щодо відмови йому у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Пенсійне забезпечення" з урахуванням Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є неправомірними та такими, що порушують гарантовані Конституцією України соціальні права позивача на пенсійне забезпечення, звернувся до суду з даним позовом.

Суд, розглянувши справу по суті, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п.п. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви для призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 18.06.2014 року № 10-1, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 цього Положення.

Частиною 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України від 54.11.1991 р. № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 100 Закону України „Про пенсійне забезпечення" визначено право на пільгове пенсійне забезпечення особам, які мають на день введення в дію цього Закону (на 1 січня 1992 року) стаж на роботах, що давали право на пенсію на пільгових умовах.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105 (надалі Порядок № 18-1).

Пунктом 11 Порядку № 18-1 передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: довідку про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність). У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

В матеріалах справи наявна довідка про підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видану Департаментом з науки та техніки НУАОМУ від 27.03.2019 року № 14 де позивач працював у Спеціалізованому будівельно-монтажному управлінні Національного центру аерокосмічної освіти молоді України у період з 02.04.1998 року по 10.09.2002 року на посаді начальника управління , що зайнятий на підземних роботах 50% і більше робочого часу в обліковому періоді. Зазначена посада внесена до Списку № 1 розділу 1 підрозділу 2б код професії 1010300б-24088 постанови Кабінету міністрів України від 11.03.1994 року № 162.

Наказом від 30.04.2018 року № 6а «Про атестацію робочих місць керівників, фахівців та службовців, зайнятих на підземних та інших роботах, яке дає право на пільгове пенсійне забезпечення» Спеціалізованого будівельно-монтажного управлінні Національного центру аерокосмічної освіти молоді України затверджено атестацію робочих місць, де затверджено Список № 1, до якого включено посаду начальника управління та їх заступників (п.2 №7 переліка).

Наказом № 7-к Національного центру аерокосмічної освіти молоді України позивача було прийнято на посаду начальника Спеціалізованого будівельно-монтажного управлінні Національного центру аерокосмічної освіти молоді України, який зайнятий на підземних роботах 20% і більше робочого часу в обліковому періоді з 02.04.1998 року

Наказом № 13-к від 09.09.2002 року Спеціалізованого будівельно-монтажного управлінні Національного центру аерокосмічної освіти молоді України позивача звільнено з посади начальника Спеціалізованого будівельно-монтажного управлінні Національного центру аерокосмічної освіти молоді України з 10.09.2002 року.

На підтвердження трудового стажу з 10.09.2020 року по 15.10.2008 року в матеріалах справи наявна довідка від 15.10.2008 року № 32 про підтвердження трудового стажу позивача у товаристві з обмеженою відповідальністю «Гідроспецбудмонтаж» на посаді директора (начальника управлінь), що зайнятий на підземний роботах 50% і більше робочого часу на рік (в обліковому періоді).

Наказом від 19.11.2003 року № 33 «Про атестацію робочих місць» ТОВ «Гідроспецбудмонтаж» проведена атестація робочих місць відповідно до якої посада начальник дільниць/управління відноситься за умовами та характером до ІІІ кл. 2 ст., що відноситься до Списку № 1.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так у п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до вказаного вище Порядку № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За правилами п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року.

Отже, основним документом для призначення пенсії на пільгових умовах є трудова книжка.

Разом з тим, для підтвердження пільгового стажу лише на підставі трудової книжки існує певна вимога, визначена в абз.4, 5 п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.93 за № 110, згідно яких якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Виходячи з наведених правових норм, суд зазначає, що первинні документи вимагаються лише у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що належать до списку №1 або списку № 2.

В матеріалах справи містяться довідка про підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видану Департаментом з науки та техніки НУАОМУ від 27.03.2019 року № 14 та довідка від 15.10.2008 року № 32 про підтвердження трудового стажу позивача у товаристві з обмеженою відповідальністю «Гідроспецбудмонтаж».

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до розділів ІІІ, ІV Порядку № 22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

Суд зазначає, що витребування та перевірка первинних документів є також правом пенсійного органу. Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у зарахуванні спірного стажу його роботи з 02.04.1998 року по 10.09.2020 року та з 10.09.2020 року по 15.10.2008 року, оскільки стаж роботи позивача підтверджено відповідними доказами, наявними в матеріалах справи.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, то суд зазначає, що не наділений відповідними повноваженнями проводити розрахунок страхового стажу позивача, оскільки це є дискреційні повноваження органів Пенсійного фонду України.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи, суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за потрібне вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до ч.4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідачем не проводився розрахунок страхового стажу позивача з урахуванням періодів, врахованих судом у цьому рішенні, то суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію за віком, проте, вважає за потрібне зобов`язати головне управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області повторно розглянути заяви позивача про призначення пенсії та провести розрахунок пільгового стажу позивача для призначення пенсії з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому рішенні.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням наведеного, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в їх сукупності, суд зробив висновок, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України відповідно до задоволених вимог позивача.

Позивачем за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру сплачено судовий збір в розмірі 768,40 гривень, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься квитанція № 0.0. від 26.12.2019 року та у в розмірі 768,40 гривень, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься квитанція № 0.0..1 від 26.12.2019 року

Враховуючи задоволення основної позовної заяви ОСОБА_1 суд вважає за можливе присудити всі здійснені позивачем документально підтверджених судових витрат з головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а саме, судового збору у розмірі 1536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 255, 295, 297 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задоволити частково.

Визнати протиправними рішення головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 52 від 24.06.2019 року, № 52 від 11.11.2019 року, які оформлені протоколом про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до пункту 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах з урахування правової позиції, викладеної у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 21 квітня 2020 року.

Суддя С.В. Ніколайчук

< Посада >