Справа № 200/1249/20-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 р. Справа№200/1249/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах від 29 листопада 2019 року №1933, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2020 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 29 листопада 2019 року №1933;

- зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до спеціального (пільгового) стажу ОСОБА_1 проходження ним строкової військової служби з 12 грудня 1989 року по 28 листопада 1991 року, періоди роботи на: ВАТ "Шахтобудівельник" з 01 жовтня 2002 року по 02 липня 2003 року; ДП ДХК "Донбасвуглебуд" ВАТ "Донбасшахтобуд" з 09 листопада 2005 року по 12 вересня 2006 року; ТОВ "Донбасвуглерозробка" з 24 січня 2008 року по 07 червня 2009 року, з 09 вересня 2009 року по 29 серпня 2011 року, з 22 грудня 2011 року по 26 листопада 2012 року;

- зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до спеціального (пільгового) стажу ОСОБА_1 період роботи на ВП "Шахта "Курахівська" ДП "Селидіввугілля" з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року;

- зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 25 листопада 2019 року №3649 з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25 листопада 2019 рокувін звернувся до відповідача із заявою за №3649 про призначення пенсії відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 29 листопада 2019 року рішенням №1933 відповідач відмовив йому в призначені пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу 25 років в підземних умовах.

Вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню/а.с.1-4/.

16 березня 2020 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому він просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії від 25 листопада 2019 року за №3649 згідно п 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до наданих документів, страховий стаж позивача складає 29 років 01 місяць 01 25 днів. В тому числі стаж підземної роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах складає 19 років 00 місяців 17 днів, в тому числі: за ст.14-20 - шахтарі - 10 роки 08 місяців 04 дні, за ст. 14-25 - шахтарі складає 05 років 10 місяці 14 днів, за кожний вік роботи на провідних посадах додатково зараховано 3 місяці згідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 за 10 років додатково зараховано 02 роки 06 місяці.

До пільгового стажу позивача не зараховані періоди роботи:

- з 01 жовтня 2002 року по 02 липня 2003 року на підприємстві ВАТ «Шахтобудівельник», у зв`язку із відсутністю пільгової довідки та довідки про підземні спуски в шахту;

- з 09 листопада 2005 року по 12 вересня 2006 року на підприємства ДП ГХК «Донбасшахтострой», через відсутність в індивідуальних відомостях відомостей про спецстаж;

- 24 січня 2008 року по 07 червня 2009 року, з 09 вересня 2009 року по 29 серпня 2011 року, з 22 грудня 2011 року по 26 листопада 2012 року на підприємстві ТОВ «Донбасвуглерозробка» оскільки підприємство зареєстровано на території не підконтрольній українській владі і відсутні пільгові довідки та довідки про підземні спуски.

Період проходження позивачем строкової служби в лавах збройних сил з 12 грудня 1989 року по 28 листопада 1991 року не зараховано до пільгового стажу.

До страхового стажу позивача не зараховані періоди роботи: з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року на підприємстві Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за ці періоди до МДЗ України (форма ОК-5 від 26.11.2019 ), та з 01 листопада 2019 року по 24 листопада 2019 року на підприємстві ВП Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутня сума нарахованої заробітної плати за цей період до МДЗ України (форма ОК-5від 26.11.2019 року

За таких обставин позивачу відмовлено в призначені пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 25 років в підземних умовах за наявним стажем/а.с.57-62/.

Ухвалою суду від 4 лютого 2020 року позовну заяву залишено без руху/а.с.43-44/.

14 лютого 2020 року через відділ діловодства та документообігу суду позивачем надано докази на підтвердження виконання ухвали суду від 04 лютого 2020 року/а.с.47-48/.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи/а.с.50/.

Відповідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.п.2 п.9 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 /а.с.5-7/.

Відповідач - Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, є юридичною особою (), яке в даних правовідносинах здійснює повноваження, покладені Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 №384/2011 (далі за текстом - Положення №384/2011) та відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії від 25листопада 2019 року №3649/а.с.66/.

29 листопада 2019 року рішенням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №1933 відмовлено в призначені пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 25 років в підземних умовах за наявним стажем/а.с.15/.

На дату звернення страховий стаж позивача складає 29 років 01 місяць 01 25 днів. В тому числі стаж підземної роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах складає 19 років 00 місяців 17 днів, в тому числі: за 14-20 - шахтарі - 10 роки 08 місяців 04 дні, за ст. 14-25 - шахтарі складає 05 років 10 місяці 14 днів, за кожний вік роботи на провідних посадах додатково зараховано 3 місяці згідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 за 10 років додатково зараховано 02 роки 06 місяці.

До пільгового стажу позивача не зараховані періоди роботи:

- з 01 жовтня 2002 року по 02 липня 2003 року на підприємстві ВАТ «Шахтобудівельник», у зв`язку із відсутністю пільгової довідки та довідки про підземні спуски в шахту;

- з 09 листопада 2005 року по 12 вересня 2006 року на підприємства ДП ГХК «Донбасшахтострой», через відсутність в індивідуальних відомостях відомостей про спецстаж;

- 24 січня 2008 року по 07 червня 2009 року, з 09 вересня 2009 року по 29 серпня 2011 року, з 22 грудня 2011 року по 26 листопада 2012 року на підприємстві ТОВ «Донбасвуглерозробка» оскільки підприємство зареєстровано на території не підконтрольній українській владі і відсутні пільгові довідки та довідки про підземні спуски.

Період проходження позивачем строкової служби в лавах збройних сил з 12 грудня 1989 року по 28 листопада 1991 року не зараховано до пільгового стажу.

До страхового стажу позивача не зараховані періоди роботи: з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року на підприємстві Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за ці періоди до МДЗ України (форма ОК-5 від 26.11.2019 ), та з 01 листопада 2019 року по 24 листопада 2019 року на підприємстві ВП Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутня сума нарахованої заробітної плати за цей період до МДЗ України (форма ОК-5від 26.11.2019 року).

Не погодившись із даними діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до приписів статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.(ст.71 КАС України).

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України "Про пенсійне забезпечення".

Закон України "Про пенсійне забезпечення" №1788 від 05 листопада 1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IVвід 09 липня 2003 року визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Згідно п.2 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 114 Закону №1058-IV визначено право та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 1 статті 114 Закону №1058-IVвстановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до пункту 3 статті 114 Закону №1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до п.10 Порядку 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок 637).

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 спірних періодів роботи, суд зазначає наступне.

Так, відповідачем не зараховано періоди роботи з 01 жовтня 2002 року по 02 липня 2003 року на підприємстві ВАТ «Шахтобудівельник», у зв`язку із відсутністю пільгової довідки та довідки про підземні спуски в шахту; з 09 листопада 2005 року по 12 вересня 2006 року на підприємства ДП ГХК «Донбасшахтострой», через відсутність в індивідуальних відомостях відомостей про спецстаж;24 січня 2008 року по 07 червня 2009 року, з 09 вересня 2009 року по 29 серпня 2011 року, з 22 грудня 2011 року по 26 листопада 2012 року на підприємстві ТОВ «Донбасвуглерозробка», оскільки підприємство зареєстровано на території не підконтрольній українській владі і відсутні пільгові довідки та довідки про підземні спуски.

Так, відповідно до записів, що містяться в трудовій книжціОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , останній:

- 01 жовтня 2002 року по 02 липня 2003 року працював на підприємстві ВАТ «Шахтобудівельник» прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті;

- з 09 листопада 2005 року по 12 вересня 2006 року працював на підприємстві ДП ГХК «Донбасшахтострой» прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті (записи №16-17);

- з 24 січня 2008 року по 07 червня 2009 року, з 09 вересня 2009 року по 29 серпня 2011 року, з 22 грудня 2011 року по 26 листопада 2012 року працював на підприємстві ТОВ «Донбасвуглерозробка» прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті (записи 24-35)/а.с.32-39/.

Щодо вказаних періодів містяться відповідні записи, зокрема, про дату прийняття та звільнення з відповідної посади; про накази про прийняття на посаду та звільнення з посади; вказані періоди роботи завірені підписом відповідальної особи та печаткою підприємства, де працював позивач.

Перелік документів, що необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, визначений розд. ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Крім того, позивачем було додатково надано копію наказу ДП ГХК «Донбасшахтострой» №117 від 16 серпня 2004 року про проведення атестації робочих місць /а.с.14/.Вказанакопія наказу засвідчена печаткою відділу кадрів ДП ГХК «Донбасшахтострой»/а.с.8/.

Знаходження ТОВ «Донбасвуглерозробка» на території не підконтрольній українській владі і відсутність пільгових довідок та довідок про підземні спуски, не дає підстав для неврахування вказаного періоду роботи позивача на даному підприємстві, оскільки крім записів трудової книжки позивача вказана обставина підтверджується відомостямиз реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5 /а.с.16-25/.

Вказані спірні періоди роботи позивача, який не зараховано відповідачем, підтверджений належними доказами.

Отже, відповідачем неправомірно не зараховано вищевказані спірні періоди роботи позивача до його пільгового стажу роботи при призначенні пенсії із зазначених ним підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач протиправно відмовився зарахувати до пільгового стажу позивача з 01 жовтня 2002 року по 02 липня 2003 року на підприємстві ВАТ «Шахтобудівельник»; з 09 листопада 2005 року по 12 вересня 2006 року на підприємства ДП ГХК «Донбасшахтострой; 24 січня 2008 року по 07 червня 2009 року, з 09 вересня 2009 року по 29 серпня 2011 року, з 22 грудня 2011 року по 26 листопада 2012 року на підприємстві ТОВ «Донбасвуглерозробка», як наслідок, такі дії пенсійного органу є неправомірними.

Щодо періоду проходження позивачем строкової служби в лавах збройних сил з 12 грудня 1989 року по 28 листопада 1991 року, який не зараховано до пільгового стажу, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач з 12 грудня 1989 року по 28 листопада 1991 року проходив строкову військову службу в лавах Радянської Армії. Вказані обставина підтверджується військовим квитком НОМЕР_3 /а.с.10-14/. Крім того, відповідний запис міститься в трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_4 /а.с.24-31/.

Відповідно Конституційний суд України в своєму рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 року зазначив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Таким чином, суд звертає увагу, що до спірних правовідносин має застосовуватись законодавство чинне на момент їх виникнення.

На період проходження позивачем військової служби діяло "Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій", затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 (далі по тексту - Положення).

Пунктом "к" частини 1 пункту 109 вказаного вище Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.

При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти "а" та "б" пункту 16), та пенсії у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "к" та "л", дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.

Безпосередньо, після періоду військової служби, позивач працював на посаді учня гірника підземного на шахті «Росія», з огляду на що період проходження військової повинен бути зарахований відповідачем до пільгового (спеціального) страхового стажу.

Таким чином, строк військової служби ОСОБА_1 в Збройних Силах СРСР дорівнюється за вибором позивача до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду, у зв`язку з чим відповідач діяв неправомірно не зарахувавши даний період до пільгового страхового стажу позивача.

Отже, відповідачем неправомірно не зараховані вищевказаний період проходження строкової військової служби позивача до його пільгового страхового стажу роботи при призначенні пенсії із зазначених ним підстав.

Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року на підприємстві Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за ці періоди до МДЗ України (форма ОК-5 від 26.11.2019 ), суд зазначає наступне.

Положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" обов`язок щодо нарахування та сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивача покладений на роботодавця - Шахту «Курахівську» ДП «Селидіввугілля». За змістом наведених положень зазначеного закону відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Суд вважає, що несплата чи сплата не в повному обсязі роботодавцем позивача страхових внесків не може бути перепоною для призначення пенсії.

За таких обставин суд вважає, що дії щодо незарахування відповідачем до страхового та пільгового стажу періоду позивача роботи з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року на підприємстві Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля», через несплату страхових внесків підприємством (роботодавцем), протиправними, оскільки позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працює.

Аналогічна правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 212/11/14-14 від 18.02.2014 року, постановах Верховного Суду від 27.03.2018 по справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 20 березня 2019 року по справі № 688/947/17 (провадження № К/9901/35103/18).

При вирішенні питання щодо наявності підстав для включення до стажу роботи позивача періоду роботи з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року на підприємстві Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» суд виходить із того, що на час прийняття рішення про призначенні пенсії відповідні дані про нараховану позивачу заробітну плату за цей були наявними в індивідуальних відомостях про застраховану особи форми ОК-5, а тому неврахування зазначеного періоду роботу до стажу роботи позивача здійснено відповідачем неправомірно.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок не зарахування відповідачем до спеціального (пільгового) страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 проходження ним строкової військової служби з 12 грудня 1989 року по 28 листопада 1991 року, періоди роботи на: ВАТ "Шахтобудівельник" з 01 жовтня 2002 року по 02 липня 2003 року; ДП ДХК "Донбасвуглебуд" ВАТ "Донбасшахтобуд" з 09 листопада 2005 року по 12 вересня 2006 року; ТОВ "Донбасвуглерозробка" з 24 січня 2008 року по 07 червня 2009 року, з 09 вересня 2009 року по 29 серпня 2011 року, з 22 грудня 2011 року по 26 листопада 2012 року; на ВП "Шахта "Курахівська" ДП "Селидіввугілля" з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Також, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі № 227/3208/16-а і з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує його при розгляді даної справи.

На підставі вищевикладеного, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 840,80грн.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на таке, суд вважає за можливе покласти на відповідача витрати, пов`язані із розглядом цієї справи.

Таким чином, на користь позивача підлягає відшкодуванню сума судового збору, а саме у розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області (вул. Героїв праці,6, м. Селидове, 85400, ) про визнання неправомірним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах від 29 листопада 2019 року №1933, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 29 листопада 2019 року №1933;

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до спеціального (пільгового) стажу ОСОБА_1 проходження ним строкової військової служби з 12 грудня 1989 року по 28 листопада 1991 року, періоди роботи на: ВАТ "Шахтобудівельник" з 01 жовтня 2002 року по 02 липня 2003 року; ДП ДХК "Донбасвуглебуд" ВАТ "Донбасшахтобуд" з 09 листопада 2005 року по 12 вересня 2006 року; ТОВ "Донбасвуглерозробка" з 24 січня 2008 року по 07 червня 2009 року, з 09 вересня 2009 року по 29 серпня 2011 року, з 22 грудня 2011 року по 26 листопада 2012 року; з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року на ВП "Шахта "Курахівська" ДП "Селидіввугілля".

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 25 листопада 2019 року №3649 з урахуванням висновків суду викладених у даному рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул. Героїв праці, 6, м. Селидове, 85400, ).

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного позовного провадження. Повне судове рішення складено та підписано 27 квітня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Роз`яснити сторонам, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 Кодексу адміністративного судочинства України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов