Справа № 420/1348/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/1348/20
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Турецької І. О.,

суддів - Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови,

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л про визнання протиправною та скасування постанови від 28 січня 2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП №61087375.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказував, що 17 лютого 2020 року на його робочу адресу надійшла постанова приватного виконавця округу міста Києва Юхименко О.Л. від 03 лютого 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника №61087375, що була прийнята на виконання виконавчого напису нотаріуса №31083 від 12 грудня 2019 року.

Вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження на території виконавчого округу міста Києва, прийнята з недотриманням приписів статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404 (далі - Закон №1404), оскільки він зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , при цьому у нього відсутнє майно на території м. Києва.

Окрім того, спірне рішення грубо порушує його права у виконавчому провадженні, встановлені статтею 19 Закону №1404 на ознайомлення, зняття копій та надання пояснень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2019 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. при винесенні постанови від 28 січня 2020 року про відкриття виконавчого провадження №61087375 відповідають вимогам ч.2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», які дозволяють приватному виконавцю відкривати виконавче провадження за місцезнаходженням майна боржника. При цьому, закон не визначає ані вид цього майна (рухоме чи нерухоме), ані його вартість.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 просить його скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, окрім аргументів, що були викладені в позові ОСОБА_1 зазначив, що не можна вважати майном боржника наявність відкритого в банку рахунку, оскільки грошові кошти на карточному рахунку не є майном в розумінні ст.190 Цивільного кодексу України. Грошові кошти, обіг яких здійснюється у безготівковій формі, є правом вимоги, що виникають в межах договірних правовідносин і не є майном, у розумінні Закону №1404.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О. Л. подала до суду відзив, в якому відтворює доводи суду першої інстанції та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін.

АТ «Перший Український Міжнародний Банк» не скористалося процесуальним правом надання до суду відзиву на апеляційну скаргу.

Апелянт подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, у зв`язку із введеними карантинними заходами.

Інші учасники справи були повідомлені про розгляд справи в письмовому провадженні та зауважень з цього приводу не висловили.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом, зважаючи на період карантину, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.

22 березня 2018 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №701 (а.с.95).

12 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. видано виконавчий надпис №31083 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 22 678,83 грн. (а.с.96).

27 січня 2020 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Юхименко О.Л. із заявою про примусове виконання виконавчого напису №31083 від 12 грудня 2019 року (а.с.92, 93).

До заяви про примусове виконання рішення було додано довідку про відкритий рахунок, в якій зазначається, що ОСОБА_1 є власником рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Також до заяви про примусове виконання рішення було додано оригінал виписки по рахунку, з якої вбачається, що на рахунку НОМЕР_2, який належить боржнику, станом на 27 січня 2020 року наявні кошти в розмірі 5,00 грн. (а.с.98-99).

28 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №61087375 з виконання виконавчого напису №31083, виданого 12 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 22 678,83 грн. (а.с.101-102).

28 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. прийнято постанову про арешт коштів боржника №61087375, що містяться на рахунку (ах) р/р № НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ» (а.с.109-110).

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на наступне.

Згідно частини другої ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Частиною 1 ст.5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно вимог частин 1, 2 ст.18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 4 ч.2 ст. 23 Закону №1404 визначено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Згідно Інформаційної довідки з Єдиного реєстру приватних виконавців України виконавчим округом приватного виконавця Юхименко О.Л. є місто Київ.

Сторонами не заперечується, що місце проживання боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Юхименко О.Л. здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Підставою для відкриття виконавчого провадження за виконавчим округом в якому приватний виконавець може здійснювати свою діяльність, стала заява стягувача про примусове виконання за місцезнаходженням майна боржника. Так, стягував зазначив, що боржник має рахунок у банківській установі, яка зареєстровані та знаходяться у місті Києві, а саме: в АТ "Перший Український Міжнародний Банк" (а.с.50).

Згідно ч.2, 4 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Наріжним питанням у цій справі є: чи є грошові кошти на картковому рахунку майном у розумінні Закону №1404 та Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Так, відповідно до ч.3.1 ст. 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05 квітня 2001 року №2346-III (далі - №2346-III) кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Згідно частин 6.1, 6.2 ст. 6 Закону №2346-III банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків (частини 7.1, 7.1.4, 7.1.5 статті 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постановах від 10 вересня 2018 року №905/3542/15, від 01 серпня 2019 року №910/13508/15 та від 19 серпня 2019 року №922/1293/15 вказав, що безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності внаслідок юридичної фікції (визнання неіснуючого існуючим), яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Якщо відкинути цю юридичну фікцію, то таке означало б, що безготівкові кошти є недосяжним для звернення на них стягнення, оскільки слід було б визнати, що вони одночасно всюди і ніде не знаходяться, тобто не мають місцезнаходження, інформація про яке є необхідною при вчиненні виконавчих дій і зазначається під час арешту цього майна. Можливість ініціювати операції стосовно безготівкових коштів в іншому місці, окрім як у банку, у якому відкрито відповідний рахунок, не суперечить цій юридичній фікції, яка закріплена також і у Законі України "Про виконавче провадження", у якому йдеться про "кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках".

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2018 року у справі №904/7326/17 зазначила про право стягувача вільно обирати орган для здійснення примусового виконання рішення - державну виконавчу службу або приватного виконавця.

Отже, АТ "Перший Український Міжнародний Банк" реалізувало своє право на звернення до приватного виконавця для виконання рішення суду у справі №420/1348/20, що не заборонено законом.

Зважаючи на наведене вище, а також враховуючи положення статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" та те, що в розумінні глави 13 Цивільного кодексу України грошові кошти є майном, суд першої інстанцій дійшов вірного висновку, що місцезнаходженням майна (грошових коштів) є місто Київ, а тому майно позивача розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та на який розповсюджується його компетенція.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №905/477/18.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61087375 від 28 січня 2020 року.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні даного спору не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 311, 316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 23.04.2020 року.