Справа № 361/8676/19
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/8676/19
Провадження № 2-а/361/81/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді Радзівіл А.Г.,

за участю секретаря Бас Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 1 полку № 2 (з обслуговування лівого берегу) управління патрульної поліції у місті Києві Димчук Наталії Сергіївни про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до поліцейського роти № 2 батальйону № 1 полку № 2 (з обслуговування лівого берегу) управління патрульної поліції у місті Києві Димчук Наталії Сергіївни про визнання дій незаконними в частині вилучення належного йому автомобіля марки Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 та накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, закрити відносно позивача справу за відсутністю в діях складу правопорушення.

Свій позов обґрунтовував тим, що 20.11.2019 року представником управлiння патрульної поліції у мiстi Києві винесено постанову серiї НК № 663293 про накладення адмiнiстративного стягнення у виглядi штрафу, у розмiрi 510 грн., за вчинення адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Вважає указану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а адмiнiстративна справа закриттю у зв`язку з наступним.

Так позивач вказує, що 20.11.2019 року близько 15 год. 00 хв. він прибув до станцй м.Лiсова у м. Києві, де повинен був забрати залишений для нього автомобiль, марки МAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_2 , для подальшого направления до мiсця роботи, що знаходиться в смт. Баришiвка, Київської області.

Однак, на мiсцi, де повинен був знаходитись належний йому автомобіль він його не виявив, після чого звернувся за телефоном 102.

У телефонній розмові з працівниками чергової частини Деснянського УП ГУНП в м. Києві позивачу стало відомо, що, можливо, вказаний автомобіль знаходиться на штраф майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, як евакуйований.

Через декілька хвилин позивачем отримано телефонний дзвінок з невідомого (скритого) номеру телефону, та невідома особа вказала, що позивач повинен підійти до працівників патрульної поліції, які чекають його неподалік м. Лісова, та розкажуть, як можна забрати належний автомобіль.

Близько 15 год. 40 хв., підійшовши за вказаним місцем, позивач помітив працівників патрульної поліції, які у подальшому надали постанову про адміністративне правопорушення. Жодних актів про вилучення автомобіля чи інших документів, які б підтверджували його переміщення з місця знаходження, надано не було, та на прохання віддати автомобіль працівники поліції не реагували та зазначили, що для цього необхідно сплатити ряд платежів, щоб отримати належний позивачу автомобіль та для вирішення зазначеного питання звернутися до Головного управління НП в м. Києві.

Позивач зазначає, що йому не надано жодних доказів вчинення зупинки автомобіля саме ним як указано у постанові про накладення адміністративного стягнення.

Негайно після повернення автомобіля позивачем проаналізовано зміст постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП та встановлено, що указана постанова є не читабельною, укладена з порушенням вимог КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, та її зміст не відповідає фактичним обставинам події.

Позивач у змісті позовної заяви посилається на вимоги ст. ст. 7, 258, 278, 279, 283 КУпАП, які ніби то порушені відповідачем, а також вимоги передбачені і п. 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395.

Позивач зазначає, що разом з тим, відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

Крім того, у порушення п. 10 Розділу IV вищевказаної Інструкції щодо урахування та зазначення обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, зазначенні обставини, також, уповноваженою особою не з`ясовувались та до постанови не вносились.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що відповідач грубо порушив вимоги ст. ст.278, 279 КУпАП.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові відсутні будь-які відомості про фіксування правопорушення за допомогою фото фіксації чи відеозапису. Не вирішено також у зазначеній постанові й питання про подальшу долю вилученого належного мені автомобіля, як не зазначено й взагалі на підставі чого його вилучено.

Позивач зробив висновок, що вилучення належного йому транспортного засобу відбулося незаконно та поза межами адміністративного провадження у вказаній справі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені зокрема частиною третьою статті 122, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 4 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу підписують присутні під час його складання особи: особа, яка прийняла рішення про тимчасове затримання транспортного засобу, особа, що виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, два свідки, а також водій і страховий комісар у разі їх присутності.

При цьому, згідно п. 4 розділу XII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованими не в автоматичному режимі, про тимчасове затримання транспортного засобу робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Позивач посилається на те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності саме за наслідком виявлення працівниками поліції факту зупинки автомобіля на зупинці громадського транспорту.

При цьому, працівниками поліції встановлено, що позивачем вчинено спірне правопорушення, так як належний йому автомобіль знаходився у зоні діїдорожнього знаку "Зупинка заборонена" та створював перешкоди дорожньому руху.

Разом з тим, встановлено, що поліцейськими виявлено спірне порушення без наявності на місці водія (власника) залишеного транспортного засобу.

При цьому, (зі слів особи, що виносила постанову про накладення адміністративного стягнення) поліцейськими складено акт огляду та тимчасового затримання належного йому транспортного засобу.

Разом з тим, із вищевикладених положень КУпАП вбачається, що працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, може тимчасово затримати транспортний засіб особи, шляхом блокування або доставляння його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений у заборонених місцях, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

В даному випадку, особа, яка прийняла рішення про тимчасове затримання транспортного засобу, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, який підписують присутні під час його складання особи.

При цьому, складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу можливе лише з метою його долучення до протоколу у справі про адміністративне правопорушення, або після прийняття відповідного рішення про тимчасове затримання транспортного засобу, яким є постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Так, у разі встановлення факту вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу, за наслідком розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.

В даному випадку, вказаний порядок можливо застосувати у разі присутності водія на місці вчинення відповідного правопорушення та виключно за наявності суттєвих перешкод для дорожнього руху, що не можуть бути усунені водієм на місці вчинення такого правопорушення.

У свою чергу, у разі відсутності водія (власника) біля його транспортного засобу, а також за умови наявності обґрунтованих підстав вважати, що водієм (власником) вчинено порушення, зокрема, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, працівник поліції може тимчасово затримати транспортний засіб, шляхом блокування або доставляння його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора, про що робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, складання відповідного протоколу поліцейськими розпочне провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно водія (власника) відповідного транспортного засобу.

Між тим, зі слів особи, що винесла постанову вбачається, що тимчасове затримання транспортного засобу здійснено виключно за наслідком складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, який позивачу наданоне було, та відомості про який відсутні у постанові про накладення адміністративного стягнення.

При цьому, поліцейськими не складалось протоколу про адміністративне правопорушення, із викладенням усіх обставин вчиненого правопорушення.

Таким чином, враховуючи відсутність факту складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, вважає, що спірні дії поліцейського щодо тимчасового затримання транспортного засобу вчинені поза межами провадження в справі про адміністративне правопорушення, а як наслідок також з порушенням вимог КУпАП.

Позивач вважає, недоведеним факт суттєвого перешкоджання належного йому транспортного засобу руху громадського транспорту, оскільки на Броварському проспекті в напрямку руху з м. Бровари, неподалік станції м. Лісова, майже цілодобово знаходиться велика кількість припаркованих автомобілів, що ніяким чином не призводить до збою руху громадського транспорту.

Крім того, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу є технічним документом у якому викладено обставини затримання та описано візуальний стан транспортного засобу, а тому такий документ не є рішенням суб`єкта владних повноважень, що порушує мої права, у розумінні положень КАС України.

Окрім того, слід зазначити, що вищевказана Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, як спеціальний нормативно-правовий акт, не передбачає іншого порядку вилучення транспортного засобу, окрім внесення відомостей про це саме до Протоколу вчинення адміністративного правопорушення.

Позивач зазначив, що вище уповноваженою особою суттєво порушено його права у зв`язку з фактичним не проведенням розгляду адміністративної справи, як наслідок з вказаної постанови не вбачається конкретного місця вчинення правопорушення, а зазначено лише: Бровасрький проспект м. Київ, хоча відповідно до інформації з офіційного вебсайту КП "Київпастранс" за адресою: Броваський проспект, м. Київ, відсутні будь-які діючі та законні зупинки громадського транспорту, не зрозуміло й, з яких підстав указано час вчинення правопорушення, та абсолютно без жодних доказів зазначено, що зупинку вищевказаного автомобіля вчинено саме ним, хоча о 10 год. 58 хв. 20.11.2019 року він не перебував за місцем, зазначеним у постанові, а прибув на Броварський проспект лише близько 15 год. 00 хв. 20.11.2019 року, що можна встановити шляхом отримання роздруківки місцезнаходження належного позивачу мобільного пристрою за номером телефону, вказаним вище.

16 грудня 2019 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області прийняла до розгляду, відкрила провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження.

05 лютого 2020 року до суду надійшов відзив у якому відповідач зазначає про наступне, у провадженпi Броварського мiськрайонного суду Київської областi знаходиться вказана вище справа.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає що дії інспектора щодо складання постанови та притягнення його до відповідальності є протиправним та інспектором не надані докази правопорушення, а також порушено процедуру розгляду справи.

Відповідач вважає, що твердження позивача, викладені у позовi, є хибними, а позовнi вимоги безпiдставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Так, згiдно постанови 20.11.2019 року о 10 год. 58 хв., водiй ОСОБА_1 огла м. Києвi на пр. Броварському, керував транспортним засобом MAZDA 6, НЗ НОМЕР_3 , та здiйснив стоянку /зупинку на зупинцi громадського транспорту, чим створив суттєву перешкоду для руху громадського транспорту та унеможливлював висадку/посадку пасажирiв, чим порушив п. 15.9 е Правил дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінет Мiнiстрiв Украши вiд 10.10.2001 № 1306 (далi - ПДР), за яке частиною третьою статтi 122 КУпАП передбачена адмiнiстративна вiдповiдальнiсть.

Внаслiдок чого позивач був притягнутий до адміністративної вiдповiдальностi шляхом накладення на нього адмiнiстративного стягнення у виглядi штрафу в розмiрi 510 грн. 00 коп.

Відповідач зазначає, що постанова прийнята правомірно,виходячи із наступного.

Частиною другою статтi 19 Констигуцй Украши встановлено, що органи держава влади та органи мiсцевого самоврядування, їх посадовi особи зобов`язанi дiяти лише - пiдставi, в межах повноважень та у спосiб, що передбаченi Конституцією та законами України.

Згiдно з статтею 7 КУпАП, нiхто не може бути пiдданий заходу впливу в зв`язку адмiнiстративним правопорушенням iнакше як на пiдставах i в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адмiнiстративнi правопорушення здiйснюється на основі суворого додержання законностi. Застосування уповноваженими на те органами i посадовим особами заходiв адмiнiстративного впливу провадиться в межах їх компетенцй, у точній вiдповiдностi із законом. Додержання вимог закону при застосуваннi заходiв впливу адміністративного правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органiв i посадових осiб, правом оскарження, iншими встановленими законом способами.

Особа, яка вчинила адмiнiстративне правопорушення, пiдлягає вiдповiдальностi - на пiдставi закону, що дiє пiд час i за мiсцем вчинення правопорушення. Провадження в справах, про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адмiнiстративне правопорушення (стаття 8 КУпАП).

Вiдповiдно до статтi 9 КУпАП, адмiнiстративним правопорушенням (проступком визнаетъся протиправна, винна (умисна або необережна) дiя чи бездiяльнiсть, яка посягає - громадський порядок, власнiсть, права i свободи громадян, на встановлений поряд управлiння i за яку законом передбачено адмiнiстративну вiдповiдальнiсть.

Вiдповiдно до частини п`ятот статтi 14 Закону Украши "Про дорожнiй рух", учасники дорожнього руху зобов`язанi, зокрема: знати i неухильно дотримуватися вимог цього Закону; Правил Дорожнього Руху та iнших нормативних актiв з питань безпеки дорожнього рух створювати безпечнi умови для дорожнього руху. Єдиний порядок дорожнього руху на всій територiї України встановлюють ПДР.

Вiдповiдно до пункту 1.1 ПДР цi правила вiдповiдно до Закону України "Про дорож рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всiй території України. Iнші нормативнi акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спецiальних вантажiв, експлуатацiя транспортних засобiв окремих видiв, рух на закритiй територiї тощо) повиннi грунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввiчливими. Особи, якi порушують цi Правила, несуть вiдповiдальнiсть згiдно iз законодавством.

Згiдно пункту 15.9.е ПДР зупинка заборонясться ближче 30 м вiд посадкових майданчикiв для зупинки маршрутних транспортних засобiв, а коли їx немає - ближче 30 м вiд дорожнього знака такої зупинки з обох бокiв.

Вiдповiдно до пункту 15.10.а ПДР стоянка забороняється у мiсцях, де заборонена зупинка.

Частиною третьою статтi 122 КУпАП передбачено адмiнiстративну вiдповiдальнiсть, зокрема за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпецi руху, у виглядi накладення штрафу в розмiрi тридцяти неоподатковуваних мiнiмумiв доходiв громадин.

Пунктом 11 частини першої статтi 23 Закону Украши "Про Нацiональну полiцiю" визначено, що полiцiя вiдповiдно до покладених на неї завдань регулює дорожнiй рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомiрнiстю експлуатацiї транспортних засобiв.

Стаття 35 Закону Украши "Про Нацiональну полiцiю" зазначає випадки у разi яких полiцейський може зупиняти транспортнi засоби. До них також вiдносяться, якщо водiй порушив ПДР.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адмiнiстративнi правопорушення є: своєчасне, всебiчне, повне i об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирiшення її в точнiй вiдповiдностi з законом, забезпечення виконання винесено1 Постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адмiнiстративних правопорушень, запобiгання правопорушенням, виховання громадян у дусi додержання законів, зміцнення законності.

Вiдповiдно до статтi 251 КУпАП, доказами в справi про адміністративне правопорушення, є будь-якi фактичнi данi, на основi яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявнiсть чи вiдсутнiсть адміністративного правопорушення, виннiсть даної особи в його вчиненнi та iншi обставини, що мають значения для правильного вирiшення справи. Цi данi встановлюються протоколом про адмiнiстративне правопорушення, пояснениями особи, яка притягається до адмiнiстративної вiдповiдальностi, потерпiлих, свiдкiв, висновком експерта, речовими доказами, показаниями технiчних приладiв та технiчних засобiв, що мають функцй фото - i кiнозйомки, вiдеозапису чи засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, якi використовуються при наглядi за виконанням правил, норм i стандартiв, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей i документiв, а також iншими документами.

Отже, притягнення особи до адмiнiстративної вiдповiдальностi, можливе лише за наявностi подiї адмiнiстративного правопорушення та вини особи у його вчиненнi, яка пiдтверджена належними доказами.

Вiдповiдно до статтi 252 КУпАП та п. 10 роздiлу III "Iнструкцiї з оформления полiцейськими матерiалiв про адмiнiстративнi правопорушення у сферi забезпечення безпеки дорожнього руху, зафiксованi не в автоматичному режимi", затвердженої наказом МВС № 1395 вiд 07.11.2015 р. (далi-Iнструкцiя), полiцейський оцiнює докази за своїм внутрiшнiм переконанням, що ґрунтується на всебiчному, повному i об`єктивному дослiдженнi всiх обставин справи в їx сукупностi, керуючись законом i правосвiдомiстю.

Стаття 280 КУпАП закрiплює обов`язок посадової особи при розглядi справипро адмiнiстративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адмiнiстративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненнi.

Відповідач зазначає, що 20.11.2019 об 11 год. 00 хв. пiд час виконання службових обов`язокiв, екiпаж помiтив автомобiль, який здiйснив стоянку, а саме був припаркований безпосередньо на зупинцi маршрутних транспортних засобiв, чим суттєво перешкоджав руху маршрутних транспортних засобiв та посадцi/висадцi пасажирiв. Розташування автомобiля позивача з порушенням ПДР пiдтверджується додатками до відзиву - фотокартками. В зв`язку з чим, вiдповiдно до статтi 265-2 КУпАП у зв`язку з порушенням частини третьої статтi 122 КУпАП, транспортний засiб було тимчасово затримано та доставлено для зберiгання на спецiальний майданчик за адресою вул. Гната Хоткевича, 20-Б, м. Київ, що пiдтверджується актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу вiд 20.11.2019 року.

Пiдiйшовши до водiя, інспектор, назвав своє прiзвище та iм' я, посаду та спеціальне звання. В подальшому, керуючись статтями 268, 278, 279 КУпАП та пунктом 9 Роздiлу інструкції, роз`яснив позивачу його права i обов`язки, зазначивши порушения, яке вчинив позивач, а саме був припаркований безпосередньо на зупинці маршрутних транспортних засобiв, чим суттєво перешкоджав руху маршрутних засобiв та посадцi/висадці пасажирiв, чим порушив п. 15.9.е ПДР. Iнспектором було здiйснено дослiдження та оцiнка доказiв, а саме усні пояснения позивача та сам факт порушення ним ПДР. Пiсля чого було повiдомлено позивача про прийняте по справi рiшення (накладення штрафу на позивача розмiрi 510 (п`ятсот десять) грн 00 коп.) та винесення постанови.

Водночас, позивач пiд час розгляду справи пiдтвердив те, що він поставив автомобiль самостiйно, вину свою визнав.

Разом з тим, посилания позивача на розділ XII Інструкції є хибним та необґрунтованим, так як роздiл XII - це вилучення посвiдчення водiя i позбавления права керування транспортними засобами, який зовсiм не вiдноситься до даної справи.

Щодо порядку тимчасового затримання працiвниками уповноважених пiдрозділів Нацiональної пoлiцiї транспортних засобiв та їх зберiгання.

Вiдповiдно до пункту 1 роздiлу XIII Інструкції тимчасове затримання транспортного засобу проводиться полiцейським вiдповiдно до Порядку тимчасового затримання працiвниками уповноважених пiдроздiлiв Нацiональної полiцiї транспрортних засобiв та їх зберегінання.

Відповідно до пункту 1, 2, 6 розділу ХІІІ Інструкції тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським відповідно до Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102, у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм учинено порушення, передбачені частинами першою - четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою - п`ятою статті 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою - четвертою статті 130, статтями 132-1, 206--1 КУпАП.

За наявності правових підстав, передбачених абзацом першим пункту 1 цього розділу, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку проводиться виключно за умов, що розміщення такого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху чи створює загрозу безпеці руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів-евакуаторів (далі - евакуатор), у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов`язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими територіальним (у тому числі міжрегіональним) органом Національної поліції укладені в установленому порядку договори.

Для доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку поліцейський викликає евакуатор через чергового відповідного територіального органу Національної поліції.

У разі тимчасового затримання транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу відповідно до форми затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання».

У разі тимчасового затримання транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу повинно бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків тимчасового затримання транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення поліцейським за допомогою технічних засобів, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу відносно нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КУпАП. Під час здійснення фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних боків.

Вказані зображення чи відеозапис разом з іншою інформацією про адміністративне правопорушення за наявної технічної можливості негайно, однак не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної в частині першій статті 14-2 КУпАП, вносяться до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності водія, транспортний засіб якого доставляється на спеціальний майданчик чи стоянку або блокується, поліцейський залишає на місці, де був автомобіль, або під склоочисниками заблокованого автомобіля повідомлення про тимчасове затримання транспортного засобу та необхідність прибуття такого водія до територіального органу Національної поліції для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згiдно частини третьої статтi 283 КУпАП постанова по справi про адмiнiстративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобiв, крiм даних, визначених частиною другою цiєї статтi, повинна містити вiдомостi про, зокрема, технiчний засiб, яким здiйснено фото або вiдеозапис (якщо такий запис здiйснювався).

Оскільки наданий акт від 20.11.2019 року, та зазначені і додані фотокартки фіксації правопорушення до постанови про притягнення винної особи до відповідальності, відповідач вважає, що діяв на підставі, і в межах повноважень та у спосіб передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від позивача надійшла заява про можливість розгляд справи у його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини у справі, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.11.2019 року представником управлiння патрульної поліції у мiстi Києві винесено постанову серiї НК № 663293 про накладення адмiнiстративного стягнення у виглядi штрафу, у розмiрi 510 грн., за вчинення адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

У постанові зазначається, що 20 листопада 2019 року о 10 год. 58 хв. водій ОСОБА_1 о. у м.Київ, Броварський проспект керував транспортним засобом MAZDA 6, НЗ НОМЕР_3 , та здiйснив стоянку /зупинку на зупинцi громадського транспорту, чим створив суттєву перешкоду для руху громадського транспорту та унеможливлював висадку/посадку пасажирiв, чим порушив п. 15.9 е Правил дорожнього руху, та до нього застосовано адміністративне стягнення штрафу розмірі 510 грн. 00 коп.

Вказана постанова отримана особою яка притягається до адміністративної відповідальності, про що проставлений підпис.

20 листопада 2019 року об 11 год. 00 хв. інспектором патрульної поліції роти № 2 батальйону № 1 Управління 2 патрульної поліції в м.Києві ДПП сержанта поліції Демчук Наталією Сергіївною складений акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу відповідно до ст.265-2 КУпАП.

Із наданих фотокарток вбачається, що транспортний засіб MAZDA 6, НОМЕР_3 , знаходиться на стоянці/зупинці громадського транспорту, чим створює суттєву створює перешкоду для руху громадського транспорту та унеможливлює висадку/посадку пасажирiв, та була здійснена його евакуація.

Суд, вважає доводи відповідача обґрунтованими, а позивача безпідставними та не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п. 1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згiдно пункту 15.9.е ПДР зупинка забороняється ближче 30 м вiд посадкових майданчикiв для зупинки маршрутних транспортних засобiв, а коли їx немає - ближче 30 м вiд дорожнього знака такої зупинки з обох бокiв.

Вiдповiдно до пункту 15.10. а ПДР стоянка забороняється у мiсцях, де заборонена зупинка.

Частиною третьою статтi 122 КУпАП передбачено адмiнiстративну вiдповiдальнiсть, зокрема за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпецi руху, у виглядi накладення штрафу в розмiрi тридцяти неоподатковуваних мiнiмумiв доходiв громадин.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України "Про екстрену медичну допомогу", надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Згідно зі ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 ст. 122, ст. 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 2, ч. 3 та 4 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 251 КУпАП України встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що фотокартки, надані до суду, повністю підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Так, з фотокарток вбачається, що позивач на транспортному засобі МAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_2 , дійсно здійснив зупинку/стоянку на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Таким чином, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП України, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме фотокартками, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20 листопада 2019 року із вказаними у ньому свідками, які суд вважає належними та допустимими.

З огляду на наявні у матеріалах справи докази, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відсутність належних доказів, наданих позивачем на спростування цього факту, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 663293 від 20 листопада 2019 року про застосування до ОСОБА_1 штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, є правомірною та підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій інспектора суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 КУпАП з метою припинення адміністративних правопорушень, для забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються тимчасове затримання транспортного засобу.

У відповідності до ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

У відповідності до п. 1 Розділу XII "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 КУпАП, зокрема, у разі коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставляння на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Оскільки судом вище встановлена правомірність постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, то суд приходить до висновку, що інспектор мав право проводити тимчасовий огляд та тимчасове затримання транспортного засобу позивача, у зв`язку із чим дані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ч. 3 ст. 122 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 241, 242, 246, 255, 286, 295, 297, Кодексу адміністративного судочинства України,суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 1 полку № 2 (з обслуговування лівого берегу) управління патрульної поліції у місті Києві Димчук Наталії Сергіївни про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Радзівіл А.Г.