Справа № 540/2333/19
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2333/19
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Запорожан Д.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Олешківської міської ради Херсонської області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Олешківської міської ради Херсонської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Олешківської міської ради Херсонської області (надалі - відповідач, міська рада), в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати рішення Олешківської міської ради «Про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 » №881 від 25.10.2019 року;

- зобов`язати відповідача у двотижневий строк з дня набрання судовим рішенням законної сили затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передати у власність земельну ділянку, площею 0,0997 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1278.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 16.04.2019 року на адресу відповідача від позивача надійшло клопотання про затвердження проекту землеустрою, до якого надано проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. Даний проект який містить висновки про його погодження відділом в Олешківському районі Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області та відділом з питань містобудування та архітектури, надзвичайних ситуацій та житлово-комунального господарства Олешківської районної державної адміністрації. Однак відповідачем відмовлено у задоволенні клопотання про затвердження проекту землеустрою з тих підстав, що акт погодження меж земельної ділянки від 10.08.2018 року та акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 10.08.2018 року, що містяться в даному проекті землеустрою, не містять підписів власників (користувачів) суміжних земельних ділянок - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Олешківської міської ради, а напроти графи з підписами стоїть позначка «попереджений через оголошення, не з`явився». Позивач вважає таку відмову неправомірною та просить задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 року позовні вимоги задоволено.

Справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 року у справі №540/2170/18З встановлено та не заперечувалось сторонами під час судового засідання у суді першої інстанції, що 29.01.2018 року позивач подала до Олешківської міської ради клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (біля земельних ділянок з кадастровим номером: :33:003:0005, :33:003:0004).

02.02.2018 року вказане клопотання було отримане та зареєстроване відповідачем, однак у місячний строк з дня такої реєстрації відповідач не прийняв жодного рішення, відносно вказаного клопотання в результаті чого, у позивача виникло право на замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки без надання такого дозволу.

02.04.2018 року позивач письмово повідомила відповідача про замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки та додала договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 02.04.2018 року.

У серпні 2018 року до Державного кадастрового реєстратора відділу в Олешківському районі Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області позивач звернулась з заявою про реєстрацію земельної ділянки площею 0,0997 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . До вказаною заяви позивачем було надано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

20.08.2018 року Державним кадастровим реєстратором Відділу в Олешківському районі Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області Павленко С.В. прийнято рішення №РВ-018 про відмову ОСОБА_1 у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв`язку з невідповідністю поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме, розроблений проект землеустрою суперечить п.7 ст.118 Земельного Кодексу України, ст.50 Закону України «Про землеустрій». Проект розроблено без надання дозволу Олешківської міської ради на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 року у справі №540/2170/18З скасовано вищевказане рішення державного кадастрового реєстратора відділу в Олешківському районні Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області Павленка Сергія Володимировича та зобов`язано його повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 14.08.2018 року (реєстраційний номер ЗВ-018).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вищевказаний проект землеустрою пройшов державну реєстрацію в Держаному земельному кадастрі, земельній ділянці присвоєний кадастровий номер :02:001:1278.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року у справі №540/1350/19 встановлено та не заперечувалось сторонами під час судового засідання у суді першої інстанції, що 11.04.2019 року позивач направила до відповідача клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу земельної ділянки у власність, площею 0,0997 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1278. Вказане клопотання відповідач отримав 16.04.2019 року.

З метою перевірки стану розгляду вказаного клопотання, 15.05.2019 року позивачем на адресу міської ради направлений запит.

Листом від 22.05.2019 року №1223/04-12 відповідач повідомив, що розпорядженням міського голови №49 від 13.05.2019 року «Про скликання сорок сьомої чергової сесії Олешківської міської ради VII скликання», призначене пленарне засідання 47 чергової сесії Олешківської міської ради VII скликання на 31.05.2019 року та на розгляд вказаного засідання підготовлений проект рішення «Про затвердження землевпорядних документацій та передачу земельних ділянок у власність громадянам».

Листом від 07.06.2019 року №1331/04-12 позивача повідомлено, що на 47 черговій сесії Олешківської міської ради VII скликання, що відбулася 31.05.2019 року, із проекту рішення «Про скликання сорок сьомої чергової сесії Олешківської міської ради VII скликання» виключені наступні пункти:

- 1.21. затвердження проекту землеустрою щодо відведення - земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд: ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 2.21. передачі у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд: ОСОБА_1 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0997 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :02:001:1278. Також, зазначено, що дане рішення прийняте з підстав відсутності у позивача дозволу на виготовлення землевпорядної документації та порушення процедури.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року у справі № 540/1350/19 визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду клопотання позивача від 26.03.2019 про затвердження проекту землеустрою та зобов`язано Олешківську міську раду Херсонської області у двотижневий строк з дня набрання судовим рішенням законної сили повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 26.03.2019 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0997 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1278.

Вищевказане судове рішення набрало законної сили 17.10.2019 року.

На виконання цього судового рішення, відповідач повторно розглянув клопотання позивача від 26.03.2019 року та виніс рішення 52 сесії 7 скликання «Про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 » №881 від 25.10.2019 року, яке мотивовано наступним чином:

«Розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , з урахуванням відсутності повідомлень про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 , на адресу Олешківської міської ради, відомості про місцезнаходження якої є відкритою інформацією, і, як наслідок, виконання робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та підписання акту про погодження меж земельної ділянки та акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який є невід`ємною частиною проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за відсутності представника міської ради, відповідно до статей 12, 118, 122, 186 Земельного кодексу України, статті 50 Закону України «Про землеустрій», Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від 18.05.2010 року «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками»».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем був отриманий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, який погоджено у порядку встановленому ст.186-1 Земельного кодексу України, і відповідачем не доведено наявність законних підстав для відмови у затвердженні такого проекту та передачі вказаної земельної ділянки позивачу.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки таким доводам, які покладені в основу спірного рішення міської ради про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача. Також апелянт вказує на те, що зобов`язуючи відповідача затвердити такий проект землеустрою суд тим самим втрутився у повноваження місцевих рад.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Суд першої інстанції вірно розглянув даний спір по суті в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Такий висновок ґрунтується на правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, які викладені в Постановах від 06.02.2019 року по справі №46/2888/16-а та від 22.01.2019 року у справі №371/957/16-а, обставини в яких є аналогічними тим, які розглядаються у даній справі.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанцій норм матеріального права при вирішенні спору по суті, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

На підставі ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється на замовлення громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Статтею 30 Закону України від 22.05.2003 року №858-IV «Про землеустрій» (далі - №858-IV) передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому ЗК України, цим Законом.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст.186-1 ЗК України (ч.8 ст.118 цього Кодексу).

Згідно із ч.9 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Частинами 10, 11 ст.118 ЗК України передбачено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Отже, системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

При цьому з вищенаведених норм Земельного кодексу України вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Аналогічний правовий висновок наведений в Постанові Верховного Суду від 31.01.2019 року.

Таким чином, оскільки наданий позивачем проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність погоджено у порядку встановленому ст.186-1 Земельного кодексу України, і такий проект не вимагає обов`язкової державної експертизи, то наведені відповідачем у спірному рішенні причини для відмови у затвердженні такого проекту не узгоджуються з вимогами законодавства.

Крім того, колегія суддів завертає увагу на те, що сама по собі процедура погодження меж земельної ділянки є виключно допоміжною стадією у процесі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути технічних помилок. Акт погодження меж земельної ділянки є складовою частиною технічної документації, на підставі якої орган місцевого самоврядування, реалізуючи власну компетенцію, приймає рішення про передачу громадянам безоплатно земельних ділянок у власність. При цьому кадастровою зйомкою є комплекс робіт, яку проводять юридичні та фізичні особи, які одержали в установленому порядку ліцензію на проведення геодезичних і картографічних робіт, а при їх проведенні суміжні землекористувачі погоджують межі земельних ділянок і вказані дії не впливають на правовий режим земельної ділянки і не є юридичним фактом, на підставі якого виникають, змінюються чи припиняються земельні правовідносини, оскільки в результаті кадастрових робіт створюється лише інформаційна база.

У той же час непогодження суміжним землекористувачем меж земельної ділянки не є само по собі підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про відмову у затвердженні технічної документації та передачі земельної ділянки у власність.

Такий правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року по справі №346/4408/15-ц.

При цьому слід зазначити, що відповідно до п.3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від 18.05.2010 року закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур`єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Згідно п.1.3 вказаної Інструкції під терміном «виконавець» в цій інструкції розуміється юридична особа, що володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі якої працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників або фізична особа - підприємець, яка володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованим інженером-землевпорядником.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, які підтверджуються долученими до справи матеріалами, що виконавцем проекту землеустрою - Командитним товариством «Науково-впроваджувальна фірма «Нові технології» дотримано приписи п.3.12 Інструкції щодо повідомлення суміжних землекористувачів про виконання робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки. Копія такого оголошення долучена також до матеріалів проекту землеустрою.

З наведеного слідує, що вказані відповідачем у спірному рішенні підстави для відмови у затвердженні наданого позивачем проекту землеустрою не узгоджуються із законодавством та суперечать фактичним обставинам справи.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині визнання незаконним та скасування рішення Олешківської міської ради від 25.10.2019 року №881 є законним та обґрунтованим.

Стосовно доводів міської ради про віднесення до її дискреційних повноважень вирішення питань стосовно прийняття рішення про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою, що унеможливлює прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача затвердити поданий позивачем проект землеустрою, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Предметом даної адміністративної справи є відмова відповідача, яка прийнята за результатами попередньо поданої позивачем заяви про затвердження проекту землеустрою на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року у справі №540/1350/19, яким було зобов`язано відповідача повторно розглянути клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою з урахуванням висновків суду.

Разом з тим, як було встановлено вище, відповідачем в черговий раз було прийнято відмову у затвердженні проекту землеустрою із зазначенням підстав для відмови, які не ґрунтуються на законі та суперечать фактичним обставинам справи.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку (постанова Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі №825/602/17).

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15.

Враховуючи, що відповідач в межах даної справи в черговий раз неправомірно відмовив позивачу з підстав, не передбачених діючим законодавством на етапі затвердження проекту землеустрою, і процес надання позивачу відмов у затвердженні проекту землеустрою з надуманих підстав може бути досить тривалим, то в даному випадку колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обрав належний та ефективний спосіб захисту порушеного права у вигляді зобов`язання відповідача затвердити вищевказаний проект землеустрою, що за встановлених обставин не буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Також з урахуванням встановлених по даній справі обставин, колегія суддів погоджується і з правомірністю застосування судом першої інстанції на підставі ст.382 КАС України судового контролю за виконанням рішення суду по цій справі шляхом зобов`язання Олешківського міського голову Воронова Дмитра Миколайовича подати протягом 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили звіт про виконання судового рішення.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Олешківської міської ради Херсонської області залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Запорожан Д.В.