Справа № 240/521/20
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Житомир справа № 240/521/20

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Лавренчук О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить:

- визнати бездіяльність відповідача противоправною;

- зобов`язати Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії в зв`язку з втратою годувальника з врахуванням розміру пенсії чоловіка ОСОБА_2 яку він міг би отримувати згідно вимог ст.ст. 49, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку 10 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру пенсії, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю згідно вимог ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку 100 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Копію ухвали направлено сторонам рекомендованою поштовою кореспонденцією.

До суду 07.02.2020 надійшла заява позивача про долучення до матеріалів справи документів.

Ухвалою суду від 10.02.2020 призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні 02.03.2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надати до суду у термін до 26 лютого 2020 року належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 та належним чином завірені копії пенсійної справи ОСОБА_2 .

До суду 19.02.2020 надійшла заява відповідача про долучення до матеріалів справи копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У судове засідання прибула позивач та представник відповідача. Представник відповідача подала заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відділом документального забезпечення суду 05.03.2020 зареєстровано відзив на позовну заяву в якому представник відповідача вказує, що розпорядженням Управління від 06.06.2017 позивачу з 29.05.2017 була призначена пенсія по втраті годувальника, яка була обчислена із заробітної плати померлого ОСОБА_2 згідно довідки №541 від 16.12.1997, виданої міжгалузевим науково-технічним центром «Укриття», а саме із заробітної плати за березень 1987 року в розмірі 1531,03 руб. та за квітень 1987 року в розмірі 330,58 руб. (повні місяця роботи). Вказує, що розмір пенсії позивача станом на 29.05.2017 року склав 2678,73 грн, а з 01.03.2019 розмір пенсії позивача був збільшений до 3076,04 грн.

Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд подальший розгляд справи здійснює в письмовому провадженні, в строки, передбачені ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Частиною 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема статтею 193, 295 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Встановлено, ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер .

Чоловік позивачки - ОСОБА_2 мав статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 1 категорії, отримував пенсію відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Станом на 01.12.2013 розмір пенсії становив 5169,50 грн, а згідно листа відповідача, на дату смерті, розмір пенсії ОСОБА_2 становив 5468,79 грн (а.с. 5, 95).

Згідно інформації, яка міститься в розпорядженні на перерахунок пенсії ОСОБА_2 від 01.12.2013, йому було нараховано пенсію по інвалідності 1 групи внаслідок ЧАЕС в сумі 474,50 грн.

ОСОБА_1 , є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1-А, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, а тому 29.05.2017 звернулась до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника.

За результатом розгляду заяви позивача, відповідачем було призначено їй пенсію по втраті годувальника. Розмір пенсії позивача становив 2678,73 грн, а після перерахунку 3076,04 грн, з яких 2734,40 грн основний розмір пенсії по втраті годувальника (50% від суми 5468,79 грн).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою від 25.12.2019 у якій просила відповідача провести перерахунок та виплату пенсії у зв`язку із втратою годувальника з урахуванням розміру пенсії померлого чоловіка, яку він повинен був отримувати згідно вимог статей 49, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку 10 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру пенсії, встановленої ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров, згідно вимог ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку 100 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом №Я-6391 від 09.01.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 про те, що розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону визначається відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яким передбачено, що у разі, коли особа працювала у зоні відчуження, пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. Відповідно до Порядку пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника. Ваша пенсія у зв`язку з втратою годувальника обчислена із заробітної плати померлого годувальника за період роботи в зоні відчуження з 01.03.1987 по 30.04.1987. Розмір пенсійної виплати становить 3076,04 грн. де: - 2734,40 грн. - основний розмір пенсії (5468,79 грн. х 50%); 227,76 грн - додаткова пенсія особам, віднесеним до 1 категорії потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи з інвалідністю 2 групи; 113,88 грн. - щомісячна компенсація за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 5).

Вважаючи таку відмову необґрунтованою та протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 р. №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Згідно з вимогами ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991№796-XII (далі - Закон №796) дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Так, вказана норма передбачає, що дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що позивача переведено на пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 54 Закону №796 із розрахунку 50% розміру пенсії, які отримував померлий годувальник - ОСОБА_2 станом на день смерті.

Вказана обставина позивачем не заперечується та визнається, що станом на дату смерті, покійний ОСОБА_2 отримував пенсію в розмірі 5468,79 грн, однак звертаючись до суду з даним позовом та обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що її чоловік повинен був отримувати пенсію, не нижчу 10 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду здорові в розмірі 100% пенсії за віком. Вказує, що не проведення перерахунку основної та додаткової пенсії її померлому чоловіку є протиправним та призвело до того, що розмір її пенсії по втраті годувальника є нижчим та не вірним.

Отже, позивач вважає, що відповідачем невірно визначено розмір пенсії померлого годувальника, на яку він мав право за життя, а тому просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок її пенсії по втраті годувальника, попередньо здійснивши перерахунок пенсії померлого годувальника з урахуванням норм статей 50 та 49 Закону №796.

Суд відмічає, що позивачем у даному позовному провадженні не оскаржуються дії відповідача, щодо взяття чи не взяття складових певних довідок, що містяться в матеріалах пенсійної справи, при визначенні розміру пенсії померлого годувальника.

Суд відмічає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до п.п. 4 п. 11 Порядку мінімальний розмір пенсії становить для непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається особі із розрахунку 50 відсотків пенсії померлого годувальника.

Отже, отримання пенсії по втраті годувальника не передбачає виникнення права у особи, яка не відноситься до суб`єктів, яким надано право на пенсію за спеціальним Законом №796, на перерахунок пенсії згідно норм вказаного закону. Розмір пенсії не підлягає перерахунку після смерті, якщо право на такий перерахунок пенсії годувальник не реалізував за життя.

Враховуючи викладене, у відповідача відсутні законні підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії по втраті годувальника у спосіб, визначений в позові, тобто з урахуванням 10 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру пенсії, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю згідно вимог ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку 100 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Встановлений строк на апеляційне оскарження відповідно до п. 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя О.В. Лавренчук