Справа № 580/411/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року справа № 580/411/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМГАЗ СЕРВІС" до Головного управління ДПС у Черкаській області про скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

03.02.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМГАЗ СЕРВІС" (03680, м. Київ, вул. Степанченка, буд.5; ) (далі - позивач) про скасування податкового повідомлення-рішення (далі - ППР) Головного управління ДПС у Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) (далі - відповідач) від 24.10.2019 № про застосування штрафних санкцій в сумі 500000,00грн. за порушення у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Позов мотивований тим, що спірне рішення прийняте відповідачем за відсутності порушень. Позивач стверджує, що має ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, нараховує та сплачує податки у повному обсязі. У спірному рішенні відповідач посилається на норму закону, яка передбачає відповідальність за оптову торгівлю пальним без ліцензії, тоді як дані акту перевірки свідчать про здійснення позивачем роздрібної торгівлі. Висновки акту перевірки, на підставі якого прийняте спірне рішення, грунтуються на припущеннях. Тому просив задовольнити позов.

Ухвалою суду від 28.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) правилами спрощеного позовного провадження. Також встановлено відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів, повідомлено про строки для надання клопотань про розгляд справи з викликом у судове засідання.

Згідно з даними розписки та рекомендованого повідомлення вказану ухвалу відповідач отримав 02.03.2020.

Позивачу ухвала направлена за адресою, вказаною в ЄДРПОУ. Однак 13.03.2020 повернулась суду із зазначенням причин невручення - адресат відсутній. Відповідно до ч.8 ст.126 КАС України ухвала вважається врученою належним чином.

09.04.2020 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказував, що за наслідками перевірки діяльності позивача виявлено факти реалізації пального без відповідної ліцензії на двох автозаправних станціях. Так, факт реалізації за адресою: Черкаська обл., Лисянський р-н, с.Виноград, вул.Старокиївська, буд.2а, - виявлено під час здійснення контрольної закупки, а за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Михайлівська, буд.126, - на підставі фіскального чека. Зазначає, що нормами чинного законодавства не встановлено обов`язку контролюючого органу під час формування ППР зазначати конкретний абзац норми, яка передбачає санкцію. Тому у спірному рішенні зазначено загальний номер статті. Оскільки нормами чинного законодавства не заборонено об`єднувати в одному ППР суми санкцій за однорідними порушеннями, спірним рішенням застосовано штраф за торгівлю пальним без ліцензії на двох господарських одиницях.

Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З даних ЄДРПОУ суд встановив, що позивач зареєстрована юридичною особою з 11.08.2009. Основним видом його діяльності є роздрібна торгівля пальним (КВЕД 47.30).

На підставі наказу від 20.09.2019 №246 та направлень від 23.09.2019 №№25, 27 службові особи відповідача ОСОБА_1 і ОСОБА_2 здійснили фактичну перевірку діяльності позивача за місцем провадження господарської діяльності за адресами: Черкаська обл., Лисянський р-н, с.Виноград, вул.Старокиївська, буд.2а та Черкаська обл., м.Умань, вул.Михайлівська, буд.126.

За її наслідками складений акт від 03.10.2019 №13/23-00-32-01/36620216 (далі - Акт), в якому зафіксовано, що 24.09.2019 о 14год. 40хв. на автогазозаправній станції (далі - АГЗС) за адресою: Черкаська обл., Лисянський р-н, с.Виноград, вул.Старокиївська, буд.2а,- встановлено факт продажу 11,63 л. скрапленого газу за ціною 11,69грн. за 1 л. на суму 135,95грн. Оператор отримав кошти після заправки автомобіля, але розрахункову операцію через РРО не провів та не видав відповідних документів. Під час перевірки також встановлено факти роздрібної торгівлі пальним за вищевказаними адресами без відповідної ліцензії. Акт перевірки не був підписаний уповноваженою особою позивача - оператором Качуром М.М., про що складений акт відмови від підпису від 03.10.2019 №3.

На підставі Акту перевірки відповідач прийняв спірне ППР від 24.10.2019 № про застосування штрафних санкцій в сумі 500000,00грн. Тому позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним рішенням суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

На підставі п.19-1.1.14. ст.19 ПК України однією із функцій контролюючого органу є здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням.

Відповідно до підп.54.3.3. п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

На підставі абз.7 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Отже, на відповідача покладені повноваження контролю у сфері обігу підакцизних товарів і застосування штрафних санкцій за наявності факту порушення суб`єктами господарювання вимог Закону №481/95-ВР.

Форма та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків визначені Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 (далі - Порядком №1204).

Відповідно до п.3 Розділу 2 Порядку №1204 податкове повідомлення-рішення складається за кожним окремим податком, збором разом із штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) або штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), передбаченими Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією (штрафом) та пенею за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у тому числі за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

На підставі п.9 Розділу 2 Порядку №1204 до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

З розрахунку до спірного ППР суд встановив, що штрафні санкції застосовані до позивача за здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії у двох господарських одиницях за вказаними вище адресами (250000,00грн. щодо кожної одиниці). Отже, спірна штрафна санкція застосована до позивача за однією нормою закону, що її встановлює, щодо допущеного одного виду порушення, допущеного позивачем двома його господарськими одиницями, що не суперечить вищенаведеним нормам Порядку №1204.

Тому доводи позивача про порушення відповідачем вимог Порядку №1204 під час формування спірного ППР не є обґрунтованими.

Для вирішення спору суд також врахував висновки Верховного Суду (далі - ВС) у постанові від 25 січня 2019 року у справі №812/1112/16, які відповідно до ч.5 ст.242 КАС України обов`язкові для врахування судами нижчих інстанцій.

ВС у вказаному рішенні зазначив, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення.

Щодо суті виявлених за наслідками фактичної перевірки порушень суд врахував таке.

У позовній заяві та відзиві сторони не заперечують двох фактів роздрібного продажу газу скрапленого.

За визначенням, наведеним у ст.1 Закону №481/95-ВР, роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів

Відповідно до ч.20 ст.15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

На підставі ч.30 ст.15 Закону №481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі (ч.37 ст.15 Закону №481/95-ВР).

Отже, обов`язковою умовою для здійснення роздрібної торгівлі пальним є отримання суб`єктом господарювання відповідної ліцензії, яка видається окремо на кожне місце торгівлі.

З наданої відповідачем роздруківки з бази АІС «Податковий блок» суд встановив, що позивач здійснює свою діяльність у двох господарських одиницях, що обладнані РРО, за адресами: Черкаська обл., Лисянський р-н, с. Виноград, вул. Старокиївська, буд.2а та Черкаська обл., м.Умань, вул.Михайлівська, буд.126. У позовній заяві позивач зазначає, що за вказаними адресами знаходяться АГЗС, що перебувають у віданні позивача, введені в експлуатацію та здійснюють діяльність, у т.ч. зафіксовану в Акті перевірки. Отже, факту здійснення роздрібної торгівлі пальним позивач не спростовує.

Згідно з даними акту перевірки 24.09.2019 о 14год. 40хв. на АГЗС за адресою: Черкаська обл., Лисянський р-н, с. Виноград, вул. Старокиївська, буд.2а, - ревізорами встановлено факт продажу 11,63 л. скрапленого газу за ціною 11,69грн. за 1 л. на суму 135,95грн. Вказана операція також підтверджується поясненнями оператора, що є додатком до акту перевірки.

Доказів наявності у позивача ліцензії на зазначену господарську одиницю станом на час здійснення цієї операції продажу пального суду не надано.

Крім того, згідно з даними звіту від 24.09.2019 №73 з фіскальної пам`яті РРО, установленого за адресою: Черкаська обл., м.Умань, вул.Михайлівська, буд.126, - 01.07.2019 позивачем реалізовано пального (газ скраплений) на суму 8706,99грн.

З даних АІС «Податковий блок» та змісту позовної заяви суд встановив, що ліцензію на роздрібну торгівлю пальним за вказаною адресою позивач отримав 24.07.2019 з терміном дії до 24.07.2024, а отже, на час реалізації пального відповідної ліцензії позивач не мав.

Наведені в позовній заяві доводи, що обидві його АГЗС працювали 01.07.2019, так як були обов`язки перед контрагентами, а зупинка могла призвести до завдання значних збитків, свідчать про визнання позивачем фактів роздрібного продажу підакцизного товару, описаних в Акті перевірки.

Отже, вчинення порушення позивачем приписів ч.20 ст.15 Закону №481/95-ВР, про що зазначено в Акті перевірки та передбачає застосування до позивача фінансових санкцій, передбачених абз.7 ч.2 ст.17 цього Закону, доведено.Чинне законодавство у вказаній сфері не передбачає підстав для звільнення від відповідальності за вказаний вид порушення з викладених позивачем аргументів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідач довів, що у спірних правовідносинах діяв у порядку та спосіб, визначених законом, спірне рішення є законним і не підлягає скасуванню, а позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

З огляду на необґрунтованість позовних вимог понесені судові витрати зі сплати позивачем відповідно до квитанції від 21.02.2020 №153 судового збору в сумі 7500,00грн., не підлягає поверненню відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-6, 14, 72-77, 138-139, 242-245, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМГАЗ СЕРВІС" () про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області () від 24.10.2019 № про застосування штрафних санкцій в сумі 500000,00грн.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зазначений строк продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя А.М. Бабич

Рішення складене у повному обсязі та підписане 22.04.2020.