Справа № 640/12435/19
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 січня 2020 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «КРАТОС», 2) ОСОБА_2 , 3) Державний реєстратор комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» Прохоренко Катерина Андріївна, 4) Державний реєстратор Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації Сергієнко Ірина Іванівна, 5) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович, 6) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гречана Руслана Тарасівна, 7) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малаховська Ірина Валентинівна, 8) ОСОБА_3, 9) товариство з обмеженою відповідальністю «Сігейт Пропертіс», 10) товариство з обмеженою відповідальністю «ЮАЙПІ ЛТД» про визнання бездіяльності протиправною, скасування наказу,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із заявою про вжиття заходів забезпечення позову про зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 10.06.2019 року №1730/5 та заборону ТОВ «САГА ІНВЕСТ ЛТД» (, Приватному підприємству «Українська консультативна група» (), ТОВ «Служба охорони ЦСБ» (), ТОВ «КИЙ РІАЛ» () відчужувати у будь-який спосіб належні їм частки у об`єкті нерухомого майна, а саме: незавершеному будівництвом офісному комплексі (друга черга), загальною площею 20299,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, буд. 9, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0 до набрання законної сили рішенням суду у справі 640/12435/19.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 січня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду першої інстанції, заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву про забезпечення позову. На думку апелянта ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що у поданій ним заяві наведено обставини та мотиви незаконності прийняття Міністерством юстиції України наказу №1730/3 від 10.06.2019, наслідком якого заявника позбавлено права власності на корпоративні права.

Міністерство юстиції України подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що у випадку забезпечення позову обраним ОСОБА_1 шляхом суд фактично вирішить справу по суті, та ним не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження конкретних обставин допущеного міністерством дійсного порушення прав, свобод або інтересів заявника. Крім того, суд не вправі забороняти власнику розпоряджатися належним йому на праві власності об`єктом нерухомого майна, оскільки такий спір є цивільно-правовим і виходить за межі повноважень адміністративного суду.

ТОВ «МЮК «Кратос» також подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що вимога ОСОБА_1 щодо заборони ТОВ «САГА ІНВЕСТ ЛТД», Приватному підприємству «Українська консультативна група», ТОВ «Служба охорони ЦСБ», ТОВ «КИЙ РІАЛ» відчужувати у будь-який спосіб належні їм частки у об`єкті нерухомого майна не пов`язана з предметом спору, яким є саме наказ Міністерства юстиції України від 10.06.2019 року №1730/5.

ТОВ «Сігейт Пропертіс» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що заявником в повному обсязі було доведено існування обставин для вжиття заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів виходить з наступного.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову в забезпеченні позову, дійшов висновку, що заявником не доведено наявності обставин, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, шляхом подання заяви.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Частинами 1, 2 ст.150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що з метою захисту прав та інтересів позивача суд за його заявою або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, постановлення якої належить до дискреційних повноважень суду та вирішення питання щодо їх вжиття залежить від наявності однієї з обставин, передбачених ч.2 ст.150 КАС України, що встановлюється судом виходячи з конкретних доказів, поданих заявником.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

З пояснень заявника вбачається, що він є єдиним учасником ТОВ «ПІКБЛЕНК» та 11.06.2019 з ЄДРПОУ йому стало відомо, що без його відома назва ТОВ «ПІКБЛЕНК» змінилась на ТОВ «МІЖНАРОДНА ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «КРАТОС», а єдиним учасником зазначено - ОСОБА_2 та з сайту Міністерства юстиції України він дізнався, що на розгляді в Міністерстві юстиції України перебувала скарга адвоката Вабіщевич Т.В., в інтересах ОСОБА_2 від 04.06.2019, яка була зареєстрована 05.06.2019 за №19332-33-19 щодо ТОВ «ПІКБЛЕНК» (найменування до проведення оскаржуваних реєстраційних дій - товариство з обмеженою відповідальністю «МІЖНАРОДНА ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «КРАТОС»), розгляд якої відбувся 10.06.2019 року о 14-00 годині.

Водночас, апелянт зазначає, що на його адресу копія такої скарги з додатками, в порушення п. 11 Порядку розгляду скаргу у сфері реєстрації, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 не надходила та він, в порушення п. 10 зазначеного Порядку, не був повідомлений про дату та час її розгляду. За результатом розгляду скарги, відповідачем було прийнято наказ від 10.06.2019 року № 1730/3, яким позивача позбавлено права власності на вищезазначені корпоративні права.

Так, колегія суддів підкреслює, що суд може вжити кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України).

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рекомендацій № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб-позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду; або неможливості забезпечення в подальшому ефективного захисту чи поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Так, на думку заявника, незабезпечення позову може істотно ускладнити або взагалі унеможливити відновлення оперативного контролю над ТОВ «ПІКЕНБЛЕК», а також повернення йому належного нерухомого майна, оскільки йому стало відомо, що об`єкт нерухомого майна, а саме, незавершеного будівництвом офісного комплексу (друга черга), загальною площею 20299.1 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Київ, вулиця Набережно-Хрещатицька, будинок 9, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0 після виконання оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України, 11.09.2019 було відчужено за Договором купівлі продажу №6021, від 11.09.2019 наступним особам: ТОВ «САГА ІНВЕСТ ЛТД», , розмір частки 3/10, ПП «УКРАЇНСЬКА КОНСУЛЬТАЦІЙНА ГРУПА», , розмір частки 3/10, ТОВ «СЛУЖБА ОХОРОНИ ЦСБ», , розмір частки 1/5, ТОВ «КИЙ РІАЛ», , розмір частки 1/5.

Також, апелянту 09.01.2020 року із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, стало відомо про те, що об`єкт нерухомого майна, а саме, офісний комплекс, літера «А», загальною площею 1471,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Київ, вулиця Набережно-Хрещатицька, будинок 9, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0 після виконання оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України, 11.09.2019 було відчужено за Договором купівлі продажу №6015, від 11.09.2019 наступним особам: ТОВ «САГА ІНВЕСТ ЛТД», , розмір частки 3/10, ПП «УКРАЇНСЬКА КОНСУЛЬТАЦІЙНА ГРУПА», , розмір частки 3/10, ТОВ «СЛУЖБА ОХОРОНИ ЦСБ», , розмір частки 1/5, ТОВ «КИЙ РІАЛ», , розмір частки 1/5.

Так, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що суд при вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову повинен в ухвалі вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення суб`єкта владних повноважень.

Проте, у межах розгляду даної заяви судом не може даватися оцінка протиправності діям відповідача, оскільки встановлення ознак їх протиправності без розгляду справи по суті є неприпустимим.

Колегія суддів підкреслює, що до розгляду даної справи по суті та з наданих позивачем документальних доказів не можливо встановити очевидну протиправність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень (відповідача) та наслідків його прийняття, зокрема з тверджень, що заявнику стало відомо про договори купівлі-продажу, за якими були відчужені деякі об`єкти нерухомого майна, що за словами заявника належать йому (доказів на підтвердження вказаної обставини до суду надано не було), не можливо дійти обґрунтованого висновку про необхідність та доцільність вжиття заходів забезпечення позову в даному конкретному випадку, оскільки посилання на не підтверджені доказами факти судом до уваги не приймаються.

Питання обґрунтованості чи необґрунтованості прийнятого рішення на даний час є спірним, і повинно бути ретельним чином доведено сторонами у справі та досліджено судом.

Колегія суддів звертає увагу, що забезпечення позову має на меті термінове вжиття певних заходів задля ефективного захисту прав позивача в разі, якщо невжиття таких заходів унеможливить або утруднить виконання рішення.

В той же час, в заяві про забезпечення позову заявником не було обґрунтовано наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, зокрема, не наведено яким саме чином невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі, або створить перешкоди для ефективного захисту чи поновлення поручених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заявник не навів жодних доводів того, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся.

Відтак, заява про забезпечення позову не підтверджена жодними доказами та належним чином не обґрунтована, в тому числі щодо необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення порушених (оспорюваних) прав. Не наведено їх і в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, жодних доказів наявності обставин, передбачених п.1 ч.2 ст.150 КАС України, що можуть бути підставою для життя судом заходів забезпечення позову, заявником надано не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 10.06.2019 року №1730/5 та заборону ТОВ «САГА ІНВЕСТ ЛТД» (, Приватному підприємству «Українська консультативна група» (), ТОВ «Служба охорони ЦСБ» (), ТОВ «КИЙ РІАЛ» () відчужувати у будь-який спосіб належні їм частки у об`єкті нерухомого майна, а саме: незавершеному будівництвом офісному комплексі (друга черга), загальною площею 20299,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, буд. 9, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0 до набрання законної сили рішенням суду у справі 640/12435/19.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Нормами ч.2 ст.328 КАС України не передбачено оскарження ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 січня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову у касаційному порядку.

Керуючись ст.ст.150-154, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 січня 2020 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Текст постанови складено 21 квітня 2020 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма