Справа № 415/2006/20
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/2006/20
Провадження № 2-а/415/246/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю Васильєвої ВМ.,

розглянувши в пордяку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Попової Тетяни Сергіївни про скасування постанови,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Попової Тетяни Сергіївни про скасування постанови.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 16.03.2020 року поліцейським рядовим поліції Поповою Тетяною Сергіївною УПП в Луганській області 1 батальйон 1 рота було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 при перевірці документів не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Дану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.03.2020 року приблизно у 07:49:34 у м. Лисичанську по вул. ім. В. Сосюри, 372 водій керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2. проїзд без зупинки заборонено, при перевірки документів не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому Відповідач за допомогою планшету перевірив та упевнився, що у громадянина ОСОБА_1 є в наявності дійсний електронний поліс на автомобіль ГАЗ 221710 д/н НОМЕР_1 , однак незважаючи на це направився до свого службового автомобіля де 16.03.2020 року приблизно 07:55:28, за тією ж адресою: м. Лисичанськ, вул. ім. В. Сосюри, 372, виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАК № 2252041 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними' та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положенням його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частині першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місце знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно - територіальним устроєм України.

Незаконно розглянувши справу на місці знаходження транспортного засобу Відповідач не дав ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, Відповідач проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці розташування транспортного засобу, унеможливлює виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Таким чином, позивач вважає, що відповідачем допущені такі порушення:

Відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча за закон дозволяє розгляд справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи.

Відповідач позбавив Лунгор Ю.В. можливості скористуватися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

Відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону «Про обов`язкове страхування», контроль за наявністю полісу страхування здійснюється поліцією при складанні протоколів, щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів ДТП.

Отже, вимагати для перевірки поліс страхування поліцейський має право лише:

1. якщо водій порушив правила дорожнього руху;

2. якщо є учасником ДТП.

При цьому порушення Правил дорожнього руху повинні бути підтверджені доказами. Якщо ж водій не порушував правила дорожнього руху та не є учасником ДТП, то поліцейський не має права вимагати для перевірки поліс страхування.

16.03.2020 року, як вбачається з матеріалів справи було винесена лише постанова за ст. 126 ч. 1 КУпАП України, жодних інших постанов за порушення. підтверджених доказами, складено не було, відповідно Відповідач не мав підстав вимагати для перевірки поліс страхування.

Просив суд скасувати постанову поліцейського УПП в Луганській області рядового поліції, 1 батальйону 1 роти Попової Тетяни Сергіївни, серії ЕАК № 2252041 від 16.03.2020 року, складену за ч. 1 ст. 126 КУпАП України.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ЕАК №2252041 від 16.03.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі незаконною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 16.03.2020.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

15.04.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/2006/20 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

23.04.2020 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 16.03.2020.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, суду надав клопотання, в якому просив справу розглядати за його відсутності.

Досліджені докази та відеоматеріали, наявні в матеріалах адміністративної справи, на підставі чого судом були встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2252041 від 16.03.2020 року, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом ГАЗ 221710, державний номерний знак НОМЕР_1 , 16 березня 2020 р. о 07 годині 49 хвилини у м. Лисичанську по вул. Брянцевська, буд. 7, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 проїзд без зупинки заборонено, при перевірці документів не мав при собі полісу обов`язкового страхування, чим порушив п. 2.1 ґ ПДР України та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає дії відповідача протиправними, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2252041 від 16.03.2020 року незаконною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕАК № 2252041 від 16.03.2020, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачем суду був наданий суду відеозапис з нагрудної камери інспектора УПП від 16.03.2020 року DSJ-X300023_BB0023, DSJ-X300112_BB0112 та відео з відеореєстратора.

З постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї надано відео з нагрудної камери DSJ-X300023_BB0023 та відео з відеореєстратора.

Отже, судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем знаку 2.2. ПДР України та п. 2.1 г ПДР України, відповідачем надані відеозаписи DSJ-X300023_BB0023, DSJ-X300112_BB0112 та відео з відеореєстратора, втім в оскарженій постанові про адміністративне правопорушення не має посилання на відеозапис DSJ-X300112_BB0112, у зв`язку з чим суд не приймає відео DSJ-X300112_BB0112, як належний доказ.

Водночас суд приймає до уваги відеозаписи бодікамер DSJ-X300023_BB0023 та відео з відеореєстратора.

З дослідженого в судовому засіданні відео-матеріала, наданого відповідачем, не можливо встановити факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого, частиною 1 статті 126 КУпАП.

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2252041 від 16.03.2020 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного суд доходить висновку, що відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Попової Тетяни Сергіївни про скасування постанови, такими, що підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 268, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Попової Тетяни Сергіївни про скасування постанови, задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2252041 від 16.03.2020 року (виготовлену не друкарським засобом) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 2 МВМ Лисичанського МВ УМВС України від 16.06.2000 року.

Відповідач: інспектор 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Луганській області рядовий поліції Попова Тетяна Сергіївна, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна, код ЄДРПОУ невідомо.

Повний текст судового рішення складено 24.04.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова