Справа № 160/9768/19
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
23 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 160/9768/19
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 р. в адміністративній справі №160/9768/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУМАТИ УКРАЇНА" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про визнання протипранвим та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 р. позов ТОВ "ГУМАТИ УКРАЇНА" задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ДФС України 05 березня 2020 р. подана апеляційна скарга, яка ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2020 р. залишена без руху з підстав порушення вимог, встановлених статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України в частині дотримання строку на апеляційне оскарження. Скаржнику надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Отримання 27 березня 2020 р. копії зазначеної ухвали суду про залишення без руху апеляційної скарги підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

На адресу Третього апеляційного адміністративного суду 27 березня 2020 р. від скаржника надійшло клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, в якому зазначено, що апеляційна скарга вперше була подана ним в межах строку на апеляційне оскарження та на той час скаржник не мав можливості сплатити судовий збір. Оплату судового збору було здійснено 22 січня 2020 р., у зв`язку з чим скаржником було подано повторну апеляційну скаргу.

Здійснивши аналіз наведених скаржником доводів, колегія суддів дійшла висновку про їх безпідставність, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч. 2 ст. 295 Кодексу).

Відповідно до матеріалів справи, оскаржене рішення ухвалено в порядку письмового провадження 12 грудня 2019 р. (а.с.88). Копію рішення отримано скаржником 24 грудня 2019 р. (а.с. 113).

Зважаючи на те, що апеляційна скарга подана скаржником 05 березня 2020 р., тобто після спливу тридцятиденного строку на апеляційне оскарження з дня отримання повного рішення суду, безумовні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визначені частиною 2 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 р. апеляційну скаргу ДФС України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 р. повернуто на підставі статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, в резолютивній частині зазначеної ухвали судом надані роз`яснення порядку і строку її оскарження до Верховного Суду.

Державна фіскальна служба України правом на касаційне оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 р. не скористалось, погодившись, тим самим, із викладеними у ній висновками про невідповідність поданої апеляційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд також застосовує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15 червня 2019 р. у справі № 804/1274/18 (адміністративне провадження №К/9901/64727/18), і які полягають у тому, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. Процесуальний строк звернення до суду передбачає забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку. Сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку. Втім, при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду. У справі Іліан проти Туреччини Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Перша апеляційна скарга була повернута скаржнику ухвалою суду апеляційної інстанції від 04 лютого 2020 р. Проте, відповідно до платіжного доручення від 22 січня 2020 р. № 96 судовий збір в сумі 5763,00 грн. було сплаченого 28 січня 2020 р. На виконання ухвали суду апеляційної інстанції від 21 січня 2019 р. скаржник зазначене платіжне доручення до суду не надав та вдруге з апеляційною скаргою звернувся лише 05 березня 2020 р., допустивши, на думку суду, необґрунтоване зволікання.

Таким чином, наведені скаржником обставини свідчать про те, що ним не вжиті невідкладні заходи щодо повторного подання апеляційної скарги у встановленому Кодексом адміністративного судочинства України порядку.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись статтею 299 Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 3 Розділу VІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України № 540-ІХ від 30 березня 2020 р., суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Державній фіскальній службі України у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 р. в адміністративній справі № 160/9768/19.

Ухвала суду набирає законної сили 23 квітня 2020 р. та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з урахуванням пункту 3 Розділу VІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України №540-ІХ від 30 березня 2020 р.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий