Справа № 160/12890/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою приватного підприємства "Сунатко" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -
20 грудня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ПП "Сунатко", в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН2869/1860/АВ/ТД-ФС/573 від 25.11.2019 року, винесену Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, якою на ПП "Сунатко" накладено штраф у розмірі 250 380, 00 грн.
Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечував. В мотивування своєї правої позиції відповідач зазначив, що Головним управлінням при здійсненні інспекційного відвідування позивача були повністю дотримані вимоги Закону України № 877 та Порядок № 823 щодо здійснення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у позивача, оскільки Головне управління діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак винесення постанови про накладення штрафу на позивача № ДН3144/262/НП/СПТД-ФС/610 від 09.12.2019 є законною та обґрунтованою.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2019 року зазначена вище справа розподілена та 21.12.2019 року передана судді Пруднику С.В.
23.12.2019 року до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ПП "Сунатко" надійшла заява про забезпечення позову, за результатами розгляду якої, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 року відмовлено повнстю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.
У встановлений ухвалою суду від 26.12.2019 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
У період з 10.01.2020 року по 24.01.2020 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній відпустці, а в період з 27.01.2020 року по 31.01.2020 року перебував на лікарняному.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи, та ухвалою суду від 03.02.2020 року у задоволенні клопотання ПП "Сунатко" про забезпечення позову відмовлено повністю.
21.02.2020 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній відпустці.
26.02.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання ГУ Держпраці у Дніпропетровській області про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.
У період з 03.03.2020 року по 04.03.2020 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній відпустці, а в період з 05.03.2020 року по 19.03.2020 року суддя перебував на лікарняному.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позовної заяви слід відмовити з огляду на наступне.
Як зазначив позивач у поданій до суду позовній заяві, 15.10.2019 року останній особисто отримав вимогу № ДН2998/1860/НД про надання документів для проведення інспекційного відвідування за 2018-2019 роки у термін на 9.00 16.10.2019 року.
У зв`язку з тим, що у отриманій вимозі витребовувався великий об`єм документів за 2 роки (2018-2019) та для підготування копій документів та завірення їх належним чином необхідно було узагальнення великої кількості документації та інформації. Позивач звернувся до відповідача з клопотанням № 15-10-1/1 від 15.10.2019 року про продовження строку надання необхідної інформації та документації строком до 18.10.2019 року включно.
17.10.2019 року позивач на виконання вимоги № ДН2998/1860/НД від 15.10.2019 року було особисто надано через канцелярію відповідача завіренні належним чином копії документів, зазначених у вимозі, на 417 арк., а саме: договори підряду, які були укладено у 2018-2019 роках, посадові інструкції, штатний розпис за 2018-2019 роки, протокол № 1 від 03.07.2017 року, наказ № 4від 03.07.2017 року, наказ № 170103-1-ОП від 03.07.2017 року, правила внутрішнього трудового розпорядку від 02.06.2018 року, дані директора С.В. Чайка, ліцензія № 23-Л від 21.06.2019 року, дозвіл № 1646.16.12 від 21.12.2016 року, дозвіл № 1645.16.12 від 21.12.2016 року, статут від 18.04.2016 року, відомості з ЄДР від 15.03.2018 року, виписка з ЄДР від 12.05.2014 року, повідомлення про прийняття працівників на роботу, видаткові касові ордери, накази про призначення працівників 2014-2019 роки, книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, журнал-ордер і відомість по рахунку 661 «розрахунки за заробітною платою за 2018-2019 роки, звіти про суми нарахування заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єсв за 2019 рік, податкові розрахунки сум доходу, нарахованого на користь фізичних осіб і утриманого з них податку за 2018-2019 рік, звіти про суми нарахування заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єсв за 2018 рік, табеля обліку робочого часу за 2018-2019 роки, відомості на виплату готівки за 2018-роки, розрахунково-платіжна відомість за 2018-2019 роки.
Під час проведення інспекційного відвідування фахівцем Головного управління були виявлені наступні порушення ПП "Сунатко":
- ч. 3 ст. 24 КЗпП України, ПКМУ №413.
В ході інспекційного відвідування, на підставі наданих підприємством документів, а саме: наказів про прийняття на роботу працівників, книги обліку руху трудових книжок та вкладишів до них, повідомлень про прийняття працівників на роботу та квитанцій №2 до них встановлено випадки подання до Державної фіскальної служби повідомлень про прийняття працівників на роботу с порушенням встановлених законодавством строків, а саме: ОСОБА_4 , наказ про прийняття на роботу від 19.06.2018 №3-ОК на посаду юрисконсульта з 19.06.2018. Повідомлення про прийняття на роботу направлено до ДФС в день початку роботи (відповідно до квитанції №2 від 19.06.2018 в 10:56:27). ОСОБА_5 , наказ про прийняття на роботу від 05.03.2019 № 1-ОК на посаду бухгалтера з 05.03.2019. Повідомлення про прийняття на роботу направлено до ДФС в день початку роботи (відповідно до квитанції №2 від 05.03.2019 в 15:34:38), що порушує вимоги ч. 3 ст. 24 КЗпП України та ПКМУ № 413;
- ч. 1 ст. 21 КЗпП України, ч. 1, ч. 3 ст. 24 КЗпП України.
Перевіркою питання виявлення неоформлених трудових відносин у ПП «Сунатко» встановлено наступне:
Основним видом діяльності ПП «Сунатко» згідно ЄДР є : 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний). Дата надання відомостей 15.03.2018.
В ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що між ПП «Сунатко», як Замовником, та фізичними особами ОСОБА_6 , і.п.н. НОМЕР_2 та ОСОБА_7 , і.п.н. НОМЕР_3 , як Виконавцем, було укладено типові договори підряду, тому суть та зміст договорів слід навести на прикладі одного.
Так, наприклад, відповідно до Договору підряду № 25 від 01 червня 2018 р.
1.1. Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання за плату виконати наступне: здійснення перевезення вантажу Замовника автомобільним транспортом згідно заявок Замовника, за його зверненням.
1.2. Виконавець виконує послуги на свій ризик, за власний рахунок, самостійно організовує виконання послуг, не підпадає під дію правил внутрішнього, трудового розпорядку. Заправка автомобіля здійснюється Замовником або Виконавцем за попередньою згодою сторін.
1.3.Замовник зобов`язаний своєчасно прийняти й оплатити виконані Виконавцем послуги.
1.4. Підтвердженням надання послуг є акт приймання-передачі послуг, який складається в останній робочий день місяця, протягом якого були надані послуги.
1.5. Замовник зобов`язаний своєчасно нарахувати і перерахувати всі податки та збори до бюджету з суми винагороди, яка належить Виконавцю.
2. Розмірі порядок оплати
2.1. За виконані послуги Замовник сплачує Виконавцю винагороду у розмірі 2 600,00 (дві тисячі шістсот гри. 00 коп.) грн. за фактично надані послуги протягом місяця.
2.2. Оплата здійсняється один раз на місяць, протягом якого були надані послуги, та не пізніше 30 днів з моменту надання Замовником акту приймання-передачі послуг.
3. Відповідальність сторін
3.1. Сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на них зобов`язань згідно з чинним законодавством України.
4. Дострокове розірвання договору
4.1. Договір може бути розірвано за погодженням сторін.
4.2. У разі порушення однією із сторін зобов`язань за договором інша сторона має право розірвати договір в односторонньому порядку.
5.1. Усі спори з приводу цього договору розглядаються у порядку, передбаченому чинним законодавством України.
6.1. Договір діє з 01.06.2018р. до 31.08.2018р.
Замовник: Приватне підприємство «Сунатко».
Виконавець: ОСОБА_6 ,
АДРЕСА_1 , ідент. № НОМЕР_2 .
До договору додається АКТ приймання-передачі наданих послуг за Договором підряду.
№ 25 від 01 червня 2018 р. від 31 липня 2018 р. "Ми, що нижче підписалися, Виконавець, в особі Кириченко Олександр Миколайович, з однієї сторони, і Замовник ПП «Сунатко», в особі Чайка Сергій Валерійович, з іншої сторони, склали цей Акт про те, що послуги, передбачені вищезазначеним Договором, фактично виконані Виконавцем у червні та липні 2018 році, наступне: здійснення перевезення вантажу Замовника автомобільним транспортом згідно заявок Замовника на загальну відстань 1 000 км.
Вартість послуг Виконавця за звітний місяць склала: 5 200,00 (п`ять тисяч двісті грн. 00 коп.) грн.
У Замовника претензій до якості наданих послуг немає.
Цей Акт є підставою для розрахунків, порядок яких визначений у
Акт складено у двох екземплярах, по одному для Замовника та для Виконавця.
Реєстр укладених договорів за перевіряємий період з фізичними особами: 1) №25 від 01.06.2018 з ОСОБА_6 ., і.п.н. НОМЕР_2 , термін дії договору з 01.06.2018 по 31.08.2018, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 2600 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 31.07.2018 на суму 5200 грн.; від 31.08.2018 на суму 3800 грн.; 2) №26 від 01.10.2018 з ОСОБА_7 , і.п.н. НОМЕР_3 , термін дії договору з 01.10.2018 по 31.10.2018, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 3800 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 31.10.2018 на суму 3800 грн.; 3) №27 від 03.09.2018 з ОСОБА_6 , і.п.н. НОМЕР_2 , термін дії договору з 03.09.2018 по 28.09.2018, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 3800 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 28.09.2018 на суму 3800 грн.; 4) №28 від 01.10.2018 з ОСОБА_6 , і.п.н. НОМЕР_2 , термін дії договору з 01.10.2018 по 31.10.2018, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 3800 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 31.10.2018 на суму 3800 грн.; 5) №29 від 01.11.2018 з ОСОБА_6 , і.п.н. НОМЕР_2 , термін дії договору з 01.11.2018 по 31.11.2018, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 3800 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 30.11.2018 на суму 3800 грн.; 6) №30 від 01.11.2018 з ОСОБА_7 , і.п.н. НОМЕР_3 , термін дії договору з 01.11.2018 по 30.11.2018, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 3800 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 30.11.2018 на суму 3800 грн.; 7) №31 від 03.12.2018 з ОСОБА_7 , і.п.н. НОМЕР_3 , термін дії договору з 03.12.2018 по 28.12.2018, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 3800 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 28.12.2018 на суму 3800 грн.; 8) №32 від 03.12.2018 з ОСОБА_6 , і.п.н. НОМЕР_2 , термін дії договору з 03.12.2018 по 28.12.2018, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 3800 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 28.12.2018 на суму 3800 грн.; 9) №1 від 03.01.2019 з ОСОБА_6 , і.п.н. НОМЕР_2 , термін дії договору з 03.01.2019 по 31.01.2019, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 4200 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 31.01.2019 на суму 4200 грн.; 10) №2 від 03.01.2019 з ОСОБА_7 , і.п.н. НОМЕР_3 , термін дії договору з 03.01.2019 по 31.01.2019, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 4200 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 31.01.2019 на суму 4200 грн.; 11) №3 від 01.02.2019 з ОСОБА_6 , і.п.н. НОМЕР_2 , термін дії договору з 01.02.2019 по 28.02.2019, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 4200 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 28.02.2019 на суму 4200 грн.; 12) №4 від 01.02.2019 з ОСОБА_7 , і.п.н. НОМЕР_3 , термін дії договору з 01.02.2019 по 28.02.2019, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 4200 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 28.02.2019 на суму 4200 грн.; 13) №5 від 01.03.2019 з ОСОБА_6 , і.п.н. НОМЕР_2 , термін дії договору з 01.03.2019 по 29.03.2019, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 4200 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 29.03.2019 на суму 4200 грн.; 14) №6 від 01.03.2019 з ОСОБА_7 , і.п.н. НОМЕР_3 , термін дії договору з 01.03.2019 по 29.03.2019, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 4200 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 29.03.2019 на суму 4200 грн.; 15) №7 від 01.04.2019 з ОСОБА_6 , і.п.н. НОМЕР_2 , термін дії договору з 01.04.2019 по 30.04.2019, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 4200 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 30.04.2019 на суму 4200 грн.; 16) №8 від 01.04.2019 з ОСОБА_7 , і.п.н. НОМЕР_3 , термін дії договору з 01.04.2019 по 30.04.2019, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 4200 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 30.04.2019 на суму 4200 грн.; 17) №9 від 02.05.2019 з ОСОБА_6 , і.п.н. НОМЕР_2 , термін дії договору з 02.05.2019 по 31.05.2019, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 4200 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 31.05.2019 на суму 4200 грн.; 18) №10 від 02.05.2019 з Брігас С.М., і.п.н. НОМЕР_3 , термін дії договору з 02.05.2019 по 31.05.2019, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 4200 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 31.05.2019 на суму 4200 грн.; 19) №11 від 03.06.2019 з ОСОБА_6, і.п.н. НОМЕР_2 , термін дії договору з 03.06.2019 по 27.06.2019, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 4200 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 27.06.2019 на суму 4200 грн.; 20) №12 від 03.06.2019 з Брігас С.М., і.п.н. НОМЕР_3 , термін дії договору з 03.06.2019 по 27.06.2019, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 4200 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 27.06.2019 на суму 4200 грн.; 21) №13 від 31.07.2019 з ОСОБА_6, і.п.н. НОМЕР_2 , термін дії договору з 01.07.2019 по 31.07.2019, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 4200 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 31.07.2019 на суму 4200 грн.; 22) №14 від 31.07.2019 з Брігас С.М., і.п.н. НОМЕР_3 , термін дії договору з 01.07.2019 по 31.07.2019, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 4200 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 31.07.2019 на суму 4200 грн.; 23) №15 від 01.08.2019 з ОСОБА_6, і.п.н. НОМЕР_2 , термін дії договору з 01.08.2019 по 30.08.2019, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 4200 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 30.08.2019 на суму 4200 грн.; 24) №16 від 01.08.2019 з Брігас С.М., і.п.н. НОМЕР_3 , термін дії договору з 01.08.2019 по 30.08.2019, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 4200 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 30.08.2019 на суму 4200 грн.; 25) №17 від 02.09.2019 з ОСОБА_6, і.п.н. НОМЕР_2 , термін дії договору з 02.09.2019 по 30.09.2019, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 4200 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 30.09.2019 на суму 4200 грн.; 26) №18 від 02.09.2019 з Брігас С.М., і.п.н. НОМЕР_3 , термін дії договору з 02.09.2019 по 30.09.2019, розмір винагороди за фактично надані послуги протягом місяця - 4200 грн.; акт прийняття-здачі, вартості послуг, грн. від 30.09.2019 на суму 4200 грн.
Відповідно до умов зазначених договорів підряду Замовник зобов`язується своєчасно прийняти й оплатити виконанні Виконавцем послуги.
Отже, у діях керівництва ПП «Сунатко» при укладанні Договорів підряду з гр. ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , вбачаються порушення вимог ч. 1 ст. 21 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України, внаслідок наступного:
- відповідно до умов Договору підряду, укладеного між ПП "Сунатко" та гр. ОСОБА_6 і гр. ОСОБА_7 , Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання за плату виконати наступне:
здійснення перевезення вантажу Замовника автомобільним транспортом згідно заявок, яких згідно опису документів, що наданні для проведення інспекційного відвідування надано не було. Крім того не вказано маршрут перевезення. Це вказує на те, що предметом цього договору є процес праці, а не її кінцевий результат; договори цивільно - правового характеру зазвичай укладаються для виконання разових робіт, а відповідно укладених договорів підряду, гр. ОСОБА_6 і гр. ОСОБА_7 працюють постійно за весь період за який проводиться інспекційне відвідування ПП «Сунатко» без перерви, починаючи з 01.06.2018 по 30.09.2019, лише договори підряду укладаються на наступні періоди, що свідчить про запланований тривалий характер надання послуг перевезення по зазначеним договорам підряду.
- зазначені у договорах послуги мають постійний характер виконання, а тому їх можуть виконувати лише штатні працівники, які пройшли навчання, інструктаж та перевірку знань з охорони праці.
В Акті приймання - передачі наданих послуг, наведено лише загальна відстань перевезення та вартість послуг та відсутні:
-напрямок та обсяги перевезення вантажу;
- тип та власника автотранспорту, який використовується для перевезення, відповідність характеристик автотранспорту для перевезення певних вантажів Замовника:
- сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на них зобов`язань згідно з чинним законодавством України.
Разом з тим, позиція Замовника щодо покладення матеріальної відповідальності на фізичних осіб у договорах характерна для укладання трудових відносин та міститься в п. 6 частини першої статті 134 КЗпП України, відповідно до якої на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків. Слід зазначити, що загальні підстави і умови матеріальної відповідальності визначені ст.130 КЗпІІ України, а саме: «Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків», при цьому законодавець чітко визначив у ст. 138 КЗпП України, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст.130 КЗпП України, тобто у, розумінні КЗпП України, матеріальна відповідальність має бути при трудових відносинах.
Договорами підряду не зазначено маршрут перевезення, відправна точка, місце прибуття, отже, ПП «Сунатко» прийняло на себе обов`язок систематично організовувати працю, а також одержало право давати вказівки щодо послідовності надання послуг. Таким чином, Виконавці виконували доручення посадових осіб суб`єкта господарювання, тобто посадовими особами ПП «Сунатко» регулюється процес організації трудової діяльності.
Відтак, громадяни ОСОБА_6 і гр. ОСОБА_7 , з якими керівником ПП «Сунатко» укладено договори про надання транспортних послуг фактично виконували трудову функцію водія та повинні були бути штатними працівниками, які працюють по трудовому договору. Отже враховуючи вищенаведене, директором ПП «Сунатко» фактично було допущено до роботи гр. ОСОБА_6 і гр. ОСОБА_7 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що порушує вимоги ч. 1 ст. 21, ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України та свідчить про відсутність офіційного працевлаштування працівника.
За результатами проведеного інспекційного відвідування фахівцем Головного управління складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ДН2869/1860/АВ вд 25.10.2019.
28.10.2019 фахівцем ГУ Держпраці у Дніпропетровській області складено Бабкіною В.І. (службове посвідчення № 1860 ) відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України, ч. 3 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" складено припис №ДН2869/1860/АВ/П від 28.10.2019 про усунення виявлених порушень щодо ч. 3 ст. 24 КЗпП України та ПКМУ №413 у строк до 08.11.2019, ч. 1 ст. 21, ч. 1,3 ст. 24 КЗпП України у строк до 08.11.2019.
29.10.2019 року ПП «Сунатко» отримало акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ДН2869/1860/АВ від 25.10.2019 року, складений інспектором праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Бабкіною В.І., службове посвідчення № 1860 та припис від 28.10.2019 року № ДН 2869/1860/АВ/П.
30.10.2019 року за вих. № 8750-16/04 ГУ Держпраці у Дніпропетровській області на адресу ПП "Сунатко" направило вимогу щодо отримання документів. Означеним листом відповідач повідомив позивачу про те, що останнім 29.10.2019 було одержано копію акту інспекційного відвдування юридичної особи, яка використовує найману працю №ДН2869/1860/АВ від 25.10.2019 з додатками.
01.11.2019 року позивачем було надано особисто через канцелярію відповідача підписаний примірник акту інспекційного відвідування із запереченнями та підписаний примірник припису, що підтверджується листом від 01.11.2019 року № 01-11-1/2 з відміткою про отримання.
Як зазначає ПП "Сунатко" у поданій до суду позовній заяві, 11.11.2019 року позивач отримав від відповідача відповідь № 119/4.1-11 від 06.11.2019 року на свої заперечення до акту інспекційного відвідування. Згідно відповіді відповідача, позивач втратив право щодо надання заперечень до акту інспекційного відвідування, тому заперечення відповідачем не були розглянуті взагалі.
25.11.2019 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І.М. розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю керуючись ст. 259 Кодексу законів про працю України, ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення, ч. 3 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п. 8 Порядку про накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509, та на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України вирішено накласти штраф на ПП "Сунатко" у розмірі 250 380 грн., про що складено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2869/1860/АВ/ТД-ФС/573 від 25.11.2019.
Листом від 02.12.2019 за вих. №9576-16/04 ГУ Держпраці у Дніпропетровській області надіслало рішення про розгляд скарги ПП «Сунатко» на припис від 28.10.2019 року № ДН 2869/1860/АВ/П. Як видно із згаданого рішення, скаргу позивача залишено без задоволення.
02.12.2019 року позивачем поштовим відправленням було отримано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН 2869/1860/АВ/ТД-ФС/573 від 25.11.2019 року у розмірі 250380,00 грн.
Вважаючи спірну постанову безпідставною та протиправною, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4-5 ст.2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №877-V), заходи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення проводяться у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Згідно з ч.1 ст.6 Закону №877-V визначено підстави для здійснення позапланових заходів.
Спеціальним нормативно-правовим актом, що регламентує особливості процедури здійснення контрольних функцій органами Держпраці, є Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. №823 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №823).
Відповідно до п.1 Порядку № 823 цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-ГУ, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-ІV, та Законом України "Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
За приписами до п. 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
В свою ж чергу, інспекційні відвідування проводяться за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів про фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року (абз. 11 пп.6 п. 5 Порядку № 823).
Аналізуючи наведене, слід зазначити про те, що підстава для здійснення інспекційного відвідування у ПП "Сунатко" чітко передбачена Порядком №823, а тому доводи позивача щодо безпідставності та протиправноті призначення проведення інспекційного відвідування відхиляються за необгрунтованістю.
Згідно з п.п.3 п.11 Порядку №823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно без попереднього повідомлення мають право наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.
У постанові Верховного Суду від 21 листопада 2019 року по справі №815/3203/15 зазначено, що підставою для звернення особи за захистом до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення можливості чи неможливість реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов`язку. З урахуванням викладеного, дії суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо вони, по-перше, вчинені з перевищенням визначених законом повноважень, та, по-друге, є юридично значимими, тобто мають безпосередній вплив та стан суб`єктивних прав та обов`язків особи.
Вирішуючи питання про наявність/відсутність в межах спірних правовідносин порушеного права /інтересу позивача, суд враховує наступне.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно з ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За визначенням ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Згідно з ч. 1 статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.
Суд зазначає, що діяльність працівника в рамках трудового договору характеризується наступними правовими ознаками: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); не на свій страх і ризик, а шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.
Такі ознаки трудового договору визначені положеннями КЗпП України та іншими законодавчими актами, що регулюють трудові відносини: Закон України «Про відпустки», Закон України «Про оплату праці», Закон України «Про колективні договори і угоди», Закон України «Про охорону праці».
Відповідно до ч. 1 ст. 626 та ч. 1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно з ч.1-3 ст. 840 ЦК України якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов`язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок. Якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків. Підрядник відповідає за невиконання або неналежне виконання роботи, спричинене недоліками матеріалу, наданого замовником, якщо не доведе, що ці недоліки не могли бути ним виявлені при належному прийманні матеріалу.
Статтею 858 ЦК України визначено відповідальність підрядника за неналежну якість роботи.
У пунктах 40-42 постанови Верховного Суду від 26 вересня 2018 року по справі №822/723/17 зроблено правовий висновок про те, що основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду. З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.
Згідно зі ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Таким чином, основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик; предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт, за наслідками яких замовник зобов`язується оплатити підрядникові виконану ним роботу, тобто предметом є кінцевий результат, а не процес праці; метою договору підряду є отримання певного матеріального результату.
Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.
Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.
Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.
Так, згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору, оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, щодо кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Судовим розглядом встановлено, що між ПП «Сунатко», як Замовником, та фізичними особами ОСОБА_6 , і.п.н. НОМЕР_2 та ОСОБА_7 , і.п.н. НОМЕР_3 , як Виконавцем, було укладено типові договори підряду, тому суть та зміст договорів слід навести на прикладі одного.
Так, наприклад, відповідно до Договору підряду № 25 від 01 червня 2018 р.
1.1. Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання за плату виконати наступне: здійснення перевезення вантажу Замовника автомобільним транспортом згідно заявок Замовника, за його зверненням.
1.2. Виконавець виконує послуги на свій ризик, за власний рахунок, самостійно організовує виконання послуг, не підпадає під дію правил внутрішнього, трудового розпорядку. Заправка автомобіля здійснюється Замовником або Виконавцем за попередньою згодою сторін.
1.3.Замовник зобов`язаний своєчасно прийняти й оплатити виконані Виконавцем послуги.
1.4. Підтвердженням надання послуг є акт приймання-передачі послуг, який складається в останній робочий день місяця, протягом якого були надані послуги.
1.5. Замовник зобов`язаний своєчасно нарахувати і перерахувати всі податки та збори до бюджету з суми винагороди, яка належить Виконавцю.
2. Розмірі порядок оплати
2.1. За виконані послуги Замовник сплачує Виконавцю винагороду у розмірі 2 600,00 (дві тисячі шістсот гри. 00 коп.) грн. за фактично надані послуги протягом місяця.
2.2. Оплата здійсняється один раз на місяць, протягом якого були надані послуги, та не пізніше 30 днів з моменту надання Замовником акту приймання-передачі послуг.
3. Відповідальність сторін
3.1. Сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на них зобов`язань згідно з чинним законодавством України.
Слід звернути увагу, що ч. 1 ст. 130 КЗпП України визначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.
Згідно зі ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135 1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків; 7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків; 8) службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; 9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством.
Разом з тим, як видно із договорів підряду у даній справі, позиція Замовника щодо покладення матеріальної відповідальності на фізичних осіб у договорах характерна для укладання трудових відносин та міститься в п. 6 частини першої статті 134 КЗпП України, відповідно до якої на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків. Слід зазначити, що загальні підстави і умови матеріальної відповідальності визначені ст.130 КЗпП України, а саме: «Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків», при цьому законодавець чітко визначив у ст. 138 КЗпП України, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст.130 КЗпП України, тобто у розумінні КЗпП України, матеріальна відповідальність має бути при трудових відносинах.
Таким чином, суд погоджується із твердженнями ГУ Держпраці у Дніпропетровькій області, що покладення на особу, яка виконує роботи, матеріальної відповідальності є ознакою трудових відносин.
Окрім того, у вище наведених договорів підряду не вказано маршрут перевезення. Суд вважає, що означене вказує на те, що предметом цього договору є процес праці, а не її кінцевий результат.
Також суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що договори цивільно - правового характеру зазвичай укладаються для виконання разових робіт, а відповідно укладених договорів підряду, гр. ОСОБА_6 і гр. ОСОБА_7 працюють постійно за весь період за який проводиться інспекційне відвідування ПП «Сунатко» без перерви, починаючи з 01.06.2018 по 30.09.2019, лише договори підряду укладаються на наступні періоди, що свідчить про запланований тривалий характер надання послуг перевезення по зазначеним договорам підряду. Так, зазначені у договорах послуги мають постійний характер виконання, а тому їх можуть виконувати лише штатні працівники, які пройшли навчання, інструктаж та перевірку знань з охорони праці. В Акті приймання - передачі наданих послуг, наведено лише загальна відстань перевезення та вартіть послуг та відсутні: напрямок та обсяги перевезення вантажу; характер вантажу; тип та власника автотранспорту, який використовується для перевезення, відповідність характеристик автотранспорту для перевезення певних вантажів Замовника.
Крім цього, зі змісту наданої цивільно-правової угоди не вбачається який саме результат роботи повинен передати виконавець замовнику, не вказана одиниця виміру, ціна за одиницю, тобто не визначено конкретного обсягу роботи під час укладання угоди; предметом такої угоди є саме процес праці, а не її кінцевий результат; ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повинні були виконувати систематично певні трудові функції відповідно до визначеного виду виконуваної роботи, у встановлений строк, угода не містить визначення, який конкретний результат роботи повинен передати виконавець замовнику, не визначено переліку завдань роботи, її обсягу, видів тощо.
Отже, суд погоджується із висновками відповідача про те, що між позивачем та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 фактично склались трудові правовідносини, а не відносини цивільно-правового характеру.
Окрім цього, факт наявності трудових відносин підтверджується також відомостями про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам (таблиця 6) за червень-грудень 2018 року, січень-вересень 2019 року; відомостями про трудові відносини осіб та період проходження військової служби (таблиця 5) за жовтень 2018 року, березень-вересень 2019 року, в яких серед працівників зазначені як ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Як зазначив позивач у відповіді на відзив, у передбачені законодавством строки Підприємством добросовісно сплачено єдиний соціальний внесок з винагороди виплаченої за надані послуги фізичними особами, що підтверджується звітами з ЄСВ за 2018 та 2019 роки.
Таким чином, наявність фактів встановлених посадовою особою відповідача під час інспекційного відвідування, на які посилається відповідач, є свідченням допуску ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до роботи, без факту належного оформлення трудових відносин.
Позивачем не наведено обґрунтованих аргументів, які б доводили неправомірність постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 25.11.2019 №ДН2869/1860/АВ/ТД-ФС/573. Натомість суб`єктом владних повноважень з посиланням на вимоги чинного законодавства доведено законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Розмір штрафу за постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН2869/1860/АВ/ТД-ФС/573 від 25 листопада 2019 року визначено відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, в якому встановлено, що юридичні та фізичні особи -підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, в тому числі, в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення, а саме:
30 * 4173,00 грн. * 2 = 250 380,00 грн., де:
30 - коефіцієнт (тридцятикратний розмір);
4173,00 грн. - мінімальна заробітна плата з 1 січня 2019 року;
2 - кількість осіб, відносно яких встановлено порушення законодавства про працю.
Зазначена сума штрафу підлягає сплаті до Державного бюджету України.
За ч.ч.1-2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, довів, що діяв у межах закону при прийнятті оскаржуваного рішення, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позов не підлягає задоволенню, сплачений позивачем судовий збір не підлягає відшкодуванню на його користь.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви приватного підприємства "Сунатко" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - відмовити повністю.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник