Справа № 462/1656/20
Суддя: Постигач О. Б.
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/1656/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Постигач О.Б.

за участю секретаря Тимощук І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора рядової поліції 1 батальйону 3 роти Шевель О.М., Управління патрульної поліції у м. Київ про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Шевель О.М., щодо винесення постанови серії ЕАК №2208238 від 06 березня 2020 року та скасувати постанову серії ЕАК №2208238 від 06 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення, винесену інспектором Шевель О.М. за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн, а справу відносно нього закрити. Свої вимоги мотивує тим, що згідно оскаржуваної постанови позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 9.2.6. ПДР України, а саме за те, що позивач при зміні смуги для руху не включив відповідний покажчик повороту. Вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки правил дорожнього руху він не порушував. Будучи впевненим, що вимоги п. 9.2.6. ПДР ОСОБА_1 виконав повністю, він попросив інспектора надати докази вчинення ним адміністративного правопорушення. На його вимогу інспектор надав позивачу відео з телефону, із якого чітко вбачалось, що жодних правил дорожнього руху ним порушено не було, і при зміні смуги руху позивачем було своєчасно ввімкнутий правий покажчик повороту. На категоричне заперечення ОСОБА_1 щодо порушення правил ПДР, підтверджене записом з телефону інспектора, останній ніяк не відреагував, а навпаки - вручив позивачу оскаржувану постанову.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 19.03.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути адміністративну справу за правилами ст. 286 КАС України, про що повідомлено сторони.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте 22.04.2020 року представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, відзиву у встановлений судом строк не подав, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не скерував.

Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд виходив з наступного.

За умовами ч.1ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до частини 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, зокрема за частиною 2 статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 06.03.2020 р. серії ЕАК №2208238 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно цієї постанови водій ОСОБА_1 06.03.2020 року у м. Київ, вул. Дегтярівська, 80/57, керуючи транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні смуги для руху, не включив відповідний покажчик повороту, чим порушив п. 9.2.6. ПДР України, який передбачає порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень КУпАП правопорушення, виявлені в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, мають бути зафіксовано за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, заперечив факт порушення ним ПДР.

Представником відповідача у встановлений судом строк не скеровано жодних доказів правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення, а саме вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів, зібраних у справі, суд прийшов до висновку, що інспектор рядової поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Київ Шевель О.М. дійшов передчасного висновку щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, повно та всебічно не дослідивши всі обставини справи.

Згідно зі ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст. 245 КАС України.

Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч.3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково, скасувати постанову серії ЕАК №2208238 від 06.03.2020 року та закрити провадження у справі.

Вимога позивача про визнання дій відповідача протиправними не ґрунтується на законі, оскільки, як зазначив Верховний Суд у постанові від 07.02.2019 по справі № 640/6550/15-а, задоволення позову в цій частині не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача і не відповідає завданням адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 9, 72-77, 90, 241-242, 254-246, 255, 257, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора рядової поліції 1 батальйону 3 роти Шевель О.М., Управління патрульної поліції у м. Київ про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 06.03.2020 р. серії ЕАК № 2208238, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.122 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.122 КУпАП закрити.

В задоволенні інших частин позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку визначеному ч. 4 ст. 286 та ст. 297 КАС України.

Суддя /підпис/ Постигач О.Б.

З оригіналом згідно

Суддя Постигач О.Б.