Справа № 200/3111/20-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 р. Справа№200/3111/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суду у складі головуючого Зінченка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 503 від 18 жовтня 2019 року про відмову у зарахуванні довідок;

- зобов`язати Великоновосілківське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії № 3500 від 10 жовтня 2019 року та зарахувати до пільгового стажу періоди роботи зазначені у довідках № 324 від 10.09.2017 року, №325 від 10.09.2017 року, №203 від 29.03.2019 року, № 97 від 29 березня 2019 року, № 205 від 29.03.2019 року, № 206 від 29.03.2019 року, № 97/1, від 29.03.2019 року, № 98 від 29.03.2019 року та з врахуванням заробітної плати за п`ять років за період з 01.02.1991 року по 31.12.1996 року, яка зазначена у довідці № 204 від 29 березня 2019 року, здійснивши нарахування пенсії з 10 жовтня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач під час розгляду його заяви № 3500, не врахував довідки та повернув їх позивачу про пільговий стаж, а саме довідку № 324 від 10.09.2017 року та №325 від 10.09.2017 року з яких вбачається, що позивач з 04.07.2006 року по 19.07.2006 року працював підземним начальником дільниці, з 20.07.2006 року по 11.11.2008 року підземним начальником енергодільниці, виконував обов`язки головного енергетика шахти з 21.08.2006 року по 30.09.2006 року наказ № 530к, з 15.08.2007 року по 01.09.2007 року наказ № 518к, з 10.09.2007 року по 10.10.2007 року наказ № 671к, з 05.05.2008 року по 29.05.2008 року наказ № 94к, з 01.09.2008 року по 05.10.2008 року наказ № 611к, з 12.11.2008 року по 30.04.2010 року в.о. головного енергетика шахти, що передбачено Списком №1 розділ 1 п.1.1 б,в.. З 01.05.2010 року по 30.06.2017 року головним енергетиком шахти Список №1 розділ 1 п.1.1. В.о. головного енергетика шахти з 19.06.2010 року по 17.07.2010 року наказ №475к, з 15.09.2011 року по 27.09.2011 року наказ № 792к, з 14.05.2012 року по 23.05.2012 року наказ № 388к, з 05.09.2012 року по 25.09.2012 року наказ № 737к, з 03.09.2013 року по 22.09.2013 року наказ № 587к, з 19.08.2016 року по 25.08.2016 року наказ № 230к, що передбачено Списком №1.

Відповідачем також врахований ряд довідок та про них нічого не зазначено в оскаржуваному рішенні, а саме: не взята до уваги довідка №203 від 29.03.2019 року з якої вбачається, що позивач працював в ш/у «Петровская» з 22.12.1988 року по 15.04.1989 року учнем електрослюсаря підземного, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1, з 31.07.1989 по 21.10.1991 року електрослюсарем підземним, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1010100а, з 22.10.1991 року по 04.06.1998 року в.о.механика, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1010100г, з 05.06.1998 року по 21.07.1998 року в.о.начальника ділянки, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 10101000 в, з 22.07.1998 року по 26.06.2000 року в.о.механіка ділянки, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1010100г, з 27.06.2000 року по 31.08.2000 року в.о.старшого механіка, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1010100г, з 01.09.2000 року по 14.06.2001 року старшим механіком, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1010100г, з 15.06.2001 року по 05.10.2001 року електрослюсарем підземним, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1010100а.

Також не була взята до уваги довідка № 97 від 29.03.2019 року в якій зазначено, що позивач працював у шахті «Лідїївка» виробничого об`єднання «Донецькуголь» з 11.12.2001 року по 21.12.2001 року електрослюсарем підземним, що передбачено що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1.1а, з 21.12.2001 року по 12.05.2006 року головним енергетиком, що передбачено Списком №1.

Позивач вважає, що вказані відомості про його роботу підтверджуються трудовою книжкою серії НОМЕР_1 , з якої вбачається його стаж у шахті , а також наведеними вище довідками та довідками № 205 від 29.03.2019 року, № 206 від 29.03.2019 року, № 97/1, від 9.03.2019 року, № 98 від 29.03.2019 року.

В позові також зазначає, що для визначення розміру пенсії за віком надав відповідачу разом з вищенаведеними документами довідку № 204 від 29.03.2019 року про розмір заробітної плати за період з 01.02.1991 року по 31.12.1996 року для обчислення розміру пенсії, але відповідач під час обчислення розміру пенсії позивача безпідставно не врахував заробітну плату за п`ять років за вказаних період, що призвело до значного зменшення розміру його пенсії, під час її розрахунку.

В зв`язку з чим вважає неправомірними дії відповідача та просить його зобов`язати повторно розглянути його заяву, із зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи, які зазначені у довідках № 324 від 10.09.2017 року, №325 від 10.09.2017 року, №203 від 29.03.2019 року, № 97 від 29 березня 2019 року, № 205 від 29.03.2019 року, № 206 від 29.03.2019 року, № 97/1, від 9.03.2019 року, № 98 від 29.03.2019 року та з врахуванням заробітної плати за п`ять років за період з 01.02.1991 року по 31.12.1996 року, яка зазначена у довідці № 204 від 29 березня 2019 року, здійснивши нарахування пенсії з 10 жовтня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

31 березня 2020 року відповідачем - Великоновосілківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області до суду наданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач позовні вимоги позивача не визнав. Зазначив, що суть спірних відносин полягає у неврахуванні довідок про пільговий стаж від 10.09.2017 за № № 324 та 325,виданих позивачу ВП «Шахта ім.Абакумова», які позивач надав до управління разом із заявою від 10 жовтня 2019 року, а також довідок від 29 березня 2019 року №№ 97,97/1, 98, 203, 204,205,206.Провести перевірку довідок 10.09.2017 за № 324 та № 325,виданих позивачу ВП «Шахта ім. Абакумова» не можливо, у зв`язку зі знаходженням шахти на не підконтрольній території - у м. Донецьку, відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 р. N 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк віднесено до населеного пункту, на території якого державна влада не здійснює свої повноваження.

Таким чином, управління не має можливості перевірити достовірність інформації наведеної в довідках № 324 та 325 від 10.09.2017 р.

Що стосується вимоги Позивача врахувати при призначенні пенсії довідки від 29.03.2019 за №№97, 97/1, 98, 203, 204, 205, 206, відповідач зазначив, що зі змісту цих документів виходить, що вони затверджені неналежними органами та завірені їх печаткою. Законами України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначений порядок регулювання правочинів та реалізації прав суб`єктів, названих Законів, з урахуванням необхідних змін на тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях. Так, частиною 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При цьому згідно частини 2 статті 9 цього Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно частини 3 статті 9 зазначеного Закону також передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отже, згідно законодавства України є недійсними та не можуть створювати правових наслідків.

Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства, зазначені вище довідки, надані позивачем, відповідач вважає неможливим врахування їх під час призначення пенсії за віком на пільгових умовах. На підставі зазначеного просить у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі (арк. справи 39-41).

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 (арк. справи 4-9).

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, згідно довідки від 10 жовтня 2019 року № 1443- із фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 (арк. справи 11).

10 жовтня 2019 року позивач звернувся згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління ПФУ № 22-1 від 25 листопада 2005 року "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із письмовою заявою про призначення пенсії встановленого зразку до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (арк. справи 89).

10 жовтня 20219 року позивач звернувся до відповідача із заявою прийняти та розглянути довідки про пільговий характер його роботи під землею, а саме: довідки № 203 від 29 березня 2019 року, № 205 від 29 березня 2019 року, № 206 від 29 березня 2019 року, № 97 від 29 березня 2019 року, № 97 /1 від 29 березня 2019 року, № 98 від 29 березня 2019 року № 324 від 10 вересня 2017 року, № 325 від 10 вересня 2017 року, довідку про заробітну плату № 204 від 29 березня 2019 року, історичну довідку № 207 від 29 березня 2019 року, для призначення пенсії (арк. справи 98- зворотній бік).

Відповідач своїм рішенням № 503 від 18 жовтня 2019 при вирішенні питання стосовно призначення пенсії не врахував довідки про стаж від 10 вересня 2017 року за №№ 324,325, які видані у м. Донецьку, оскільки вони видані більш ранньою датою, а отже потребують перевірки. Оскільки архіви підприємства знаходяться на території непідконтрольній українській владі, перевірити достовірність наданої інформації не має можливості (арк. справи 104).

Не погодившись із рішенням відповідача, позивач звернувся із позовною заявою за захистом свої прав до суду.

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви та відзиву на позов, спірними питанням у справі є правомірність винесеного рішення Великоновосілківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області від 18 жовтня 2019 року про відмову позивачу у зарахуванні довідок про стаж від 10 вересня 2017 року, які видані ВП Шахта імені Єгора Трохимовича Абакумова» за № 324, № 325.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд виходив з наступного.

Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV, визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 3 статті 114 Закону № 1058-ІV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року N 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

На виконання вимог статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 31.03.1994 року № 202, якою затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (додається).

Згідно до пункту I вищезазначеного Списку підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 КЗпП України встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12 серпня 1993 року у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років,установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Підтвердженням (доказом), що позивач, у вищезазначені періоди (які не зараховані позивачу до пільгового стажу) працював повний робочий день на підземних роботах - є записи в його трудовій книжці.

Водночас, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Суд звертає увагу, що у трудовій книжці позивача чітко зазначено, що він у спірні періоди працював на посадах, що передбачені Списком № 1.

Отже, судом встановлено, що трудова книжка позивача оформлена належним чином, всі записи засвідчені належним чином, а відповідачем протиправно не зараховано спірні періоди роботи.

З огляду на наведене, посилання відповідача на неможливість здійснення перевірки довідок, що підтверджують особливий характер або умов праці суперечить приписам чинного законодавства, оскільки у трудовій книжці належним чином відображені спірні періоди роботи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження свого пільгового стажу до управління ПФУ надавались довідки № 324 та № 325, однак відповідач не прийняв їх до уваги, посилаючись на те, що вони видані на не підконтрольній території та вважаються недійсними та не мають сили.

Окрім того, позивачем для визначення розміру пенсії за віком було надано відповідачу для зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи, які зазначені у довідках №203 від 29.03.2019 року, № 97 від 29 березня 2019 року, № 205 від 29.03.2019 року, № 206 від 29.03.2019 року, № 97/1, від 9.03.2019 року, № 98 від 29.03.2019 року та з врахуванням заробітної плати за п`ять років за період з 01.02.1991 року по 31.12.1996 року, яка зазначена у довідці № 204 від 29 березня 2019 року, проте з представлених документів про призначення пенсії позивачу, відповідачем не враховані вищезазначені довідки.

Так, у довідці № 324 від 10.09.2017 року зазначений період роботи на шахті ім. «Е.Т. Абакумова»: з 04 липня 200 року по 19 липня 2006 року на посаді начальника дільниці ремонту забійного обладнання підземний; з 20 липня 2006 року по 11 листопада 2008 рік - на посаді начальника енерго ділянки, підземний; 12 листопада 2008 року по 30 квітня 2010 року в.о. головного енергетика шахти.

У довідці №325 від 10.09.2017 року - зазначений період роботи позивача на шахті ім. «Е.Т. Абакумова»: з 01 травня 2010 року по 30 червня 2017 рік - головний енергетик шахти; з 30 червня 2017 року звільнений за переведенням.

У довідці №203 від 29.03.2019 року - на підтвердження стажу на ш/у «Петровське»: зазначений період роботи позивача з 22 грудня 1988 року по 05 жовтня 2001 рік (арк. справи 22).

У довідці № 97 від 29 березня 2019 року на підтвердження стажу на ДП шахта «Лідіївка» зазначений період роботи з 11 грудня 2001 року по 12 травня 2006 рік (арк. справи 25).

Довідка № 205 від 29.03.2019 року видана про підтвердження спусків у шахту ДП шахта «Петровське» за 1988-1989 роки (арк. справи 23 - зворотній бік).

Довідка № 206 від 29.03.2019 року видана про підтвердження спусків у шахту ДП шахта «Петровське» за 1991-2001 роки (арк. справи 23 - зворотній бік).

Довідка № 97/1 від 9.03.2019 року на підтвердження на ДП шахта «Лідіївка» під землею та отримував тарифну ставку підземного робітника (арк. справи 24).

Довідка № 98 від 29.03.2019 року на підтвердження роботи шахти «Лідіївка» кількість виходів за період з 2001 року по 2006 рік (арк. справи 24 - зворотній бік).

Довідка № 204 від 29 березня 2019 року видана ш. В.І. Леніна (арк. справи 23) про заробітну за п`ять років за період з 01.02.1991 року по 31.12.1996 року.

З приводу цього суд зазначає, що стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані "намібійські винятки": документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що "Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами".

В даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через неможливість перевірки достовірності довідок на підтвердження стажу у зв`язку із знаходженням установи, що її видала на території, непідконтрольній Українській владі.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто, в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2019 року у справі №423/3544/16-а та від 11 липня 2019 року у справі №242/1484/17.

За вказаних обставин, суд дійшов до висновку, що спірне рішення № 503 від 18 жовтня 2019 року про відмову в зарахуванні довідок про стаж № 324,325, які видані ВП «Шахта імені Єгора Трохимовича Абакумова» у призначенні пенсії позивачу прийнято не обґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти (вчинити) певні дії, і це прямо вбачається з пункту 4 частини 1 статті 5 та пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, суд вважає, що для захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 10 жовтня 2019 року (дати звернення) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та заяву позивача від 10 жовтня 2010 року про розгляд довідок про пільговий стаж, з урахуванням встановлених обставин у справі.

Щодо вирішення позовних вимог позивача в частині здійснення нарахування пенсії позивачеві з 10 жовтня 2019 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 14 цієї частини, та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до статті 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", органом, який призначає пенсії є Пенсійний фонд.

Як встановлено, саме до повноважень Пенсійного органу віднесено вирішення питання щодо призначення та нарахування пенсії.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм закону, слід зазначити, що суд не є тим органом, якому надані повноваження в сфері призначення пенсій. Суд не може підміняти компетентний орган, не може перебирати на себе функції призначення пенсії та самостійно призначити пенсію позивачу відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки такі повноваження не входять до компетенції судів.

Відтак, такі повноваження є дискреційними, тобто такими, які дають можливість на власний розсуд суб`єкту владних повноважень визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією про сплату № 94229 від 15 березня 2020 року (арк. справи 28).

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, підлягають частковому стягненню у розмірі 560,52 грн., що пропорційно до задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача.

Керуючись 2, 3, 5- 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85500, Донецька обл., Великоновосілківський район, селище міського типу Велика Новосілка, ВУЛИЦЯ ЦЕНТРАЛЬНА, будинок 103, ) про визнання протиправним та скасування рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 503 від 18 жовтня 2019 року про відмову у зарахуванні довідок; зобов`язання Великоновосілківського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії № 3500 від 10 жовтня 2019 року та зарахувати до пільгового стажу періоди роботи зазначені у довідках № 324 від 10.09.2017 року, №325 від 10.09.2017 року, №203 від 29.03.2019 року, № 97 від 29 березня 2019 року, № 205 від 29.03.2019 року, № 206 від 29.03.2019 року, № 97/1, від 29.03.2019 року, № 98 від 29.03.2019 року та з врахуванням заробітної плати за п`ять років за період з 01.02.1991 року по 31.12.1996 року, яка зазначена у довідці № 204 від 29 березня 2019 року, здійснивши нарахування пенсії з 10 жовтня 2019 року, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 503 від 18 жовтня 2019 року про відмову в зарахуванні довідок відносно ОСОБА_1 , на підставі заяви від 10 жовтня 2019 року.

Зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85500, Донецька обл., Великоновосілківський район, селище міського типу Велика Новосілка, ВУЛИЦЯ ЦЕНТРАЛЬНА, будинок 103, )повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )про призначення пенсії № 3500 від 10 жовтня 2019 року, з урахуванням встановлених обставин у справі.

В іншій частині позовних вимог,- відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85500, Донецька обл., Великоновосілківський район, селище міського типу Велика Новосілка, ВУЛИЦЯ ЦЕНТРАЛЬНА, будинок 103, )судовий збір у розмірі 560,52 грн. (п`ятсот шістдесят гривень 52 копійки) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення складено та підписано в письмовому провадженні 22 квітня 2020 року.

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 22 квітня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень внесених до КАС України згідно із Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)", строки визначені статтею 295 КАС України, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко