Справа № 260/333/20
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2020 року м. Ужгород№ 260/333/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2020 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), яким просить суд: "1. Визнати відмову, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код платника податків НОМЕР_1 , згідно протоколу № 101 від 31.08.2018 незаконною та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код платника податків НОМЕР_1 , пенсію за віком із застосуванням норм ст.ст. 55, 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з моменту його звернення, а саме з 16 липни 2018 року; 2. Розгляд справи прошу провести за правилами спрощеного позовного провадження".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року дану позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Свої позовні вимоги позивач мотивував наступним. Позивач є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та 1987 році і віднесений до 2 категорії. Зазначив, що в кінці 1986 року на підставі повістки № 84/000069 та сповіщення, які були видані на підставі постанови Ради Міністрів СРСР № 634-188 від 29 травня 1986 року, його було залучено до спеціальних зборів, які проводилися з 02 грудня 1986 року по 02 липня 1987 року та відправлено на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції. У військовому квитку серії НОМЕР_2 на НОМЕР_3 сторінці міститься запис про те, що з 03 грудня 1986 року по 09 березня 1987 року (загалом 98 днів) позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується Архівною довідкою № 17576, виданою Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу за № 24/17576 від 29 червня 1993 року, відповідно до якої з 03 грудня 1986 року по 09 березня 1987 року позивач виконував завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження, у тому числі: у 1986 році - 28 днів; у 1987 році - 70 днів; у місті Прип`ять у 1987 року 17 днів. 16 липня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідності до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", однак позивачу було відмовлено у призначенні пенсії протоколом № 101 від 31 серпня 2018 року з мотивів того, що розрахований стаж на дату звернення за призначенням пенсії позивача становить 20 років 8 місяців 13 днів при необхідному загальному страховому стажу 25 років. Таку відмову позивач вважає протиправною та такою, що порушує його права, а тому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить суд відмовити повністю в задоволенні позову, у зв`язку з наступним. Зокрема, відповідач зазначає, що при зверненні до УПФ позивачем надано довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, паспорт НОМЕР_4 від 23 вересня 1997 року; трудову книжку НОМЕР_5 від 10 серпня 1982 року та архівні довідки про підтвердження стажу № Г-249/07-08 від 10 жовтня 2017 року, військовий квиток НОМЕР_2 від 22 листопада 1983 року, посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС та підтверджуючі архівні довідки. На підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх документів було здійснено розрахунок стажу ОСОБА_1 , загальний страховий стаж роботи, обчислений по матеріалам справи становив 20 років 08 місяців 13 днів, при необхідному 25 років, а згідно архівної довідки Міністерства оборони України Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України від 29 січня 2017 року № 179/г/8677, було підтверджено лише 6 днів виїзду в зони відчуження у м. Прип`ять. У зв`язку з цим, було прийнято рішення про відмову у призначенні даного виду пенсії, оформлено протоколом № 101 від 31 серпня 2018 року. Просить відмовити позивачу у задоволенні позову через безпідставність.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що відповідно до посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 роках № НОМЕР_6 від 24 липня 1993 року ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС і віднесений до ІІ категорії та має право на пільги і компенсації встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 11).

У відповідності до архівної довідки № 17576, що видана Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу за № 24/17576 від 29 червня 1993 року, з 03 грудня 1986 року по 09 березня 1987 року позивач виконував завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження, у тому числі: у 1986 році - 28 днів; у 1987 році - 70 днів; у місті Прип`ять у 1987 року 17 днів (а.с. 14).

З архівної довідки від 30 серпня 2017 року за № 179/1/9122 вбачається, що позивач з 03 грудня 1986 року по 09 березня 1987 року, у місті Прип`ять у 1987 року 17 днів приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 15).

16 липня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Із відповіді УПФ від 23 грудня 2019 року № 6/Г-99-01 резюмується, що позивачу протоколом № 101 від 31 серпня 2018 року було відмовлено у призначенні пенсії згідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з мотивів того, що розрахований стаж на дату звернення за призначенням пенсії позивача становить 20 років 8 місяців 13 днів при необхідному загальному страховому стажу 25 років, (а.с. 8-10).

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

У відповідності до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Статтею 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із статтею 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно зі статтею 65 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Як визначив Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 17 вересня 2015 року у справі К/800/18275/14, згідно зі статтею 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Аналіз зазначених норм чинного законодавства свідчить, що для наявності у особи права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", така особа повинна довести факт своєї роботи у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

У відповідності до статті 14 частини 1 пункту 2 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження - у 1987 році - не менше 14 календарних днів віднесені до категорії 2, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок № 551). Вказаним Порядком визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 551 визначено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 551 інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року № 501 "Про порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (чинний на час видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС) встановлено, що інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесених до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122.

З системного аналізу вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що документом, який підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими чинним законодавством, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". У свою чергу, довідки про період роботи та проживання на забруднених територіях є підставою для визначення в установленому порядку статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

Суд зазначає, що наявність у позивача посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 роках серії НОМЕР_6 від 24 липня 1993 року (категорія 2) (а.с. 11). Такий статус позивача (підтверджений відповідним посвідченням), надає ОСОБА_1 право користуватися пільгами, визначеними Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в тому числі, правом на зниження пенсійного віку при призначенні пенсії за віком. Оскільки, видача позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), підтверджує той факт, що, зокрема, у 1987 році позивач працював у зоні відчуження не менше 14 календарних днів.

Пунктом 7 підпунктом "ґ" Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях - видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Крім того, суд вважає, що вимоги органу Пенсійного фонду України про надання додаткових документів щодо підтвердження періоду роботи, населеного пункту чи об`єкту де позивачем проводилися роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є неправомірними, так як позивачем надано відповідачу документи про підтвердження участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, які відповідають до пункту 7 підпункту "ґ" Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, довідки та запис у військовому квитку.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що здобуто достатньо доказів, які підтверджують участь позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надають право останньому право на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме із зменшенням пенсійного віку на 8 років як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів.

Таким чином із врахуванням вищевказаного позивач набув право на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

При вирішенні справи судом взято до уваги висновок Верховного Суду України (ухвала від 04 вересня 2015 року у справі №690/23/15-а), відповідно до якого єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 виданого 23 вересня 1997 року, датою народження ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.а.с. 16, 17).

Тобто станом на 01 вересня 2017 року позивач набув право на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки 31 серпня 2017 року позивачеві виповнилося 52 років пенсійний вік із врахуванням зниження загального пенсійного віку, що передбачений у статті 26 частині 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (60-8=52).

У відповідності до статті 26 частини 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (у редакції що діяла станом на 01 вересня 2017 року дата виникнення права у позивача на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Таким чином на час набуття права на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки 31 серпня 2017 року позивачеві виповнилося 52 років пенсійний вік із врахуванням зниження загального пенсійного віку, що передбачений у статті 26 частині 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у позивача був наявний мінімально необхідний (не менше 15 років) страховий стаж.

На день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - 16 липня 2018 року такому виповнилося вже 52 роки і 10 повних місяців.

Суд звертає увагу, що доводи відповідача щодо відсутності підстав для призначення відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" також ґрунтуються на тому, що на думку відповідача з наданих позивачем документів відсутня можливість підтвердити факт перебування позивача в зоні відчуження, а також відсутність необхідного загального стажу 25 років при наявному 20 років 8 місяців 13 днів.

Відповідно до статті 26 частини 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 виданого 23 вересня 1997 року, датою народження ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.а.с. 16, 17).

Приписами статті 55 частини 1 пункту 1 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років.

Аналізуючи вищевказане, у позивача виникло право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з настанням повних 52 років, тобто з 01 вересня 2017 року, а відтак на день виникнення у позивача права на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" законодавець не пов`язував з необхідною наявністю страхового стажу не менше 25 років.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зважаючи на вік позивача та на його статус, у відповідача не було підстав для відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку від встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому відповідно до статті 45 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсію позивачу необхідно призначити з дня звернення позивача до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії з 16 липня 2018 року.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 139, 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 16 липня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

СуддяС.Є. Гаврилко