Справа № 802/1258/15-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2020 року

Київ

справа №802/1258/15-а

адміністративне провадження №К/9901/28813/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 9 липня 2015 року (суддя Віятик Н.В.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2015 року (судді: Полотнянко Ю.П. (головуючий), Драчук Т.О., Загороднюк А.Г.) у справі № 802/1258/15-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство «Авіс» до Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю - підприємство «Авіс» (далі - позивач, ТОВ - підприємство «Авіс») звернулось до суду з позовом до Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - відповідач, контролюючий орган, Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.03.2015.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийнято контролюючим органом всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки відповідач зробив висновки про порушення позивачем чинного податкового законодавства не обґрунтовані посиланням на відповідні обставини, а господарські операції позивача з контрагентами: ТОВ «Євровіталпостач», ПП «Антарес-Ліра» мали реальний характер, що підтверджується належними первинними документами.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 9 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2015 року, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області № від 18.03.2015.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 18.03.2015 діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки надані позивачем документи підтверджують реальність його господарських операцій з контрагентами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 9 липня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2015 року та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ - підприємство «Авіс» у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ - підприємство «Авіс» від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2014 року. За результатами проведення вказаної перевірки відповідачем складено акт № 534/1501/13304871 від 02.03.2015 про результати документальної позапланової перевірки правомірності нарахування ТОВ - підприємства «Авіс» від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2014 року.

Відповідно до висновків вказаного акта перевірки встановлено порушення ТОВ - підприємство «Авіс» п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст.187, п. 188.1 ст.188, п. 198.1 ст. 198 та п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.4 ст. 201 ПК України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту за грудень 2014 року в розмірі 597 044,10 грн. На підставі вказаного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 18.03.2015 за № , яким зменшено суму від`ємного значення в розмірі 597 044,10 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в ході перевірки контролюючим органом встановлено, що в перевіряємий період між ТОВ-підприємство «Авіс» та ТОВ «Євровіталпостач» і ПП «Антарес-Ліра» було укладено договори поставки соняшникової продукції, однак, такі операції мали безтоварний характер, оскільки контрагенти знаходяться в « 9» стані - місцезнаходження даних платників не встановлено, тобто в приміщеннях, відсутні будь-які бухгалтерські та податкові документи, а також службові особи даних підприємств. Вчинені в грудні 2014 року господарські операції між ТОВ-підприємство «Авіс» та ТОВ «Євровіталпостач» і ПП «Антарес-Ліра» мали на меті формування податкового кредиту для ТОВ - підприємство «Авіс» на загальну суму податку на додану вартість 597 044,10 грн, з них з ТОВ «Євровіталпостач» в розмірі 97 215,50 грн, та з ПП «Антарес-Ліра» в розмірі 499 828,60 грн.

Вказані контрагенти знаходяться на обліку у Вінницькій ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області. Відповідно до супровідного листа отриманого від ОУ Вінницької ОДПІ Міндоходів у Вінницькій області від 11.02.2015, за результатами відпрацювання платників податків ТОВ «Євровіталпостач» та ПП «Антарес-Ліра» місцезнаходження даних платників не встановлено. Для цілей підтвердження взаємовідносин ТОВ - підприємство «Авіс» з вищезазначеними контрагентами в ході перевірки було направлено запити на дані підприємства. Запит контрагенту ПП «Антарес-Ліра», не було можливості вручити, оскільки по даному підприємству станом на момент здійснення перевірки місцезнаходження не встановлено, відповідно до даних Аналітично-інформаційної системи «Податковий блок» підприємство знаходилось в « 9» стані. З метою вручення запиту іншому контрагенту ТОВ «Євровіталпостач» було здійснено вихід за юридичною адресою, для документального підтвердження взаємовідносин з контрагентами ТОВ - підприємство «Авіс» та ПП «Антарес-Ліра» по встановленому ланцюгу постачання. За результатами виходу за юридичною адресою 24.02.2015 було встановлено, що даний платник не знаходиться за своїм місцем реєстрації, що підтверджено актом виходу за юридичною адресою № 5364 від 24.02.2015. В зв`язку з цим, було направлено запит на встановлення місцезнаходження даного платника № 5361/1501 від 24.02.2015 до ОУ Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області. Відповідно до отриманої довідки № 317 від 24.02.2015 місцезнаходження даного платника не встановлено, відповідно до рапорту ст. о/у ВОСА ПДВ у Вінницькій ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

Також, контролюючим органом встановлено, що з метою мінімізації сплати податку на додану вартість до державного бюджету, в грудні 2014 року ТОВ «Євровіталпостач» було включено до податкового кредиту операції з контрагентами, що не підтвердили формування податкових зобов`язань по даному покупцю, відповідно до поданої до Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області звітності. На думку відповідача, з вищезазначених фактів вбачається, що фінансово-господарська діяльність контрагентів ТОВ «Євровіталпостач» та ПП «Антарес-Ліра» здійснюється поза межами правового поля, що у свою чергу свідчить про можливе не набуття належним чином цивільної праводієздатності, фінансово-господарські взаємовідносини між ТОВ-підприємство «Авіс» та ТОВ «Євровіталпостач», ПП «Антарес-Ліра». Перевіркою не підтверджено проведення господарських операцій в грудні 2014 року ТОВ - підприємство «Авіс» із зазначеними контрагентами.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що між ТОВ - підприємство «Авіс» та ТОВ «Євровіталпостач» укладено договір поставки № МТП - 27 від 01.12.2014. Предмет договору передбачає, що в порядку та за умов, визначених цим договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується прийняти і оплатити замовлену ним олію соняшникову. Право власності на товар у покупця виникає в момент фактичного передання партії товару від постачальника покупцю з одночасним підписанням та переданням відповідних товарно-супровідних документів на товар на складі покупця, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Постачальник гарантує якість товару протягом строку придатності такого товару. Якість товару повинна відповідати ДСТУ 4492:2005. Разом із кожною партією товару постачальник передає покупцю належним чином оформлені видаткову накладну, податкову накладну й товарно-транспортну накладну. У ціну товару входить вартість транспортування, тари та маркування. Покупець здійснює оплату за поставлений товар протягом одного банківського дня від дати поставки товару, яка зазначена у видатковій накладній.

Відповідно до даної поставки ТОВ - підприємство «Авіс» було отримано від ТОВ «Євровіталпостач» наступні документи: видаткова накладна № 26/12-1 від 26.12.2014, найменування товару - олія соняшникова, сума 343 652,50 грн, сума ПДВ 68 730,50 грн, кількість 27,220 тонн; видаткова накладна № 12/12-1 від 12.12.2014, найменування товару - олія соняшникова, сума 142 425,00 грн, сума ПДВ 28 845,00 грн, кількість 12,660 тонн. Та включено дані суми до податкового кредиту в грудні 2014 року, відповідно до наступних податкових накладних: податкова накладна № 23 від 12.12.2014, номенклатура товару - олія соняшникова, сума 142 425,00 грн, сума ПДВ 28 845,00 грн; податкова накладна № 27 від 26.12.2014, номенклатура товару - олія соняшникова, сума 343 652,50 грн, сума ПДВ 68 730,50 грн. З наданих товарно-транспортних накладних № 21 від 12.12.2014, № 9 від 25.12.2014 встановлено, що перевезення товару здійснювалось автомобільний транспортом ТОВ-підприємство «Авіс». Позивач за отриманий товар із ТОВ «Євровіталпостач» розрахувався, що підтверджується банківськими виписками: від 16.12.2014 на суму 170 910,00 грн; від 26.12.2014 на суму 137 461,00 грн; від 06.01.2015 на суму 120 000,00 грн; від 08.01.2015 на суму 154 922.00 грн.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що між ТОВ - підприємство «Авіс» та ПП «Антарес-Ліра» було укладено договір поставки № ДА - 152 від 01.12.2014. В порядку та на умовах, визначених вказаним договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити лушпиння соняшника. Право власності на товар у покупця виникає в момент фактичного передання партії від постачальника покупцю з одночасним підписанням відповідних накладних (товарно-транспортних накладних) з урахуванням умов п. 3.4 договору на складі покупця. Якість товару повинна відповідати ГОСТ 80-96 та затверджуватись сертифікатом якості виробника. Поставка здійснюється на умовах СРТ правил ІНКОТЕРМС 2010 року, а саме - постачальник зобов`язаний замовити і оплатити поставку товару до покупця згідно умов договору. Постачальник зобов`язаний надати покупцю оригінали наступних документів на товар: оригінал специфікації; рахунок; ТТН; посвідчення про якість завірене мокрою печаткою на кожну транспортну одиницю; копія експертного висновку завірена печаткою постачальника та підписом копія вірна; видаткової накладної на партію товару; податкової накладної. ТОВ - підприємство «Авіс» крім копії вказаного договору, було надано копію отриманої податкової накладної № 7 від 31.12.2014, номенклатура товару лушпиння соняшника, кількість 43480,00 кг, сума 4 348,00 грн, ПДВ 869,60 грн та податкову накладну № 9 від 31.12.2014, товар - лушпиння соняшника, кількість 43480,00 кг, сума 4 348,00 грн, ПДВ 869,60 грн. Позивач за отриманий товар із ПП «Антарес-Ліра» розрахувався, що підтверджується банківськими виписками: від 27.01.2015 на суму 5 217,60 грн; від 03.04.2015 на суму 12 094.20 грн.

Також, між ТОВ - підприємство «Авіс» та ПП «Антарес-Ліра» було укладено договір поставки № ДА - 151 від 01.12.2014. В порядку та на умовах, визначених вказаним договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити макуху соняшникову. Право власності на товар у покупця виникає в момент фактичного передання партії від постачальника покупцю з одночасним підписанням відповідних накладних (товарно-транспортних накладних) з рахуванням умов п. 3.4 договору на складі покупця. Якість товару повинна відповідати ГОСТ 80 80-96 та підтверджуватись сертифікатом якості виробника. Поставка здійснюється на умовах СРТ правил ІНКОТЕРМС 2010 року, а саме - постачальник зобов`язаний замовити і оплатити поставку товару до покупця згідно умов договору. Постачальник зобов`язаний надати покупцю оригінали наступних документів на товар: рахунок; видаткова накладна; податкова накладна. ТОВ - підприємство «Авіс» крім копії зазначеного договору, було надано копію отриманої податкової накладної № 6 від 31.12.2014, номенклатура товару макуха соняшникова, кількість 170505,00 кг, сума 255 757,50 грн, ПДВ 51 151,50 грн та видаткову накладну № 8 від 31.12.2014, товар - макуха соняшникова, кількість 170505,00 кг, сума 255 757,50 грн, ПДВ 51 151,50 грн. Позивач за отриманий товар із ПП «Антарес-Ліра» розрахувався, що підтверджується банківськими виписками: від 09.02.2015 на суму 20 000,00 грн; від 03.04.2015 на суму 286 909,00 грн; від 03.04.2015 на суму 353 265,41 грн.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що придбаний у контрагента товар, а саме - макуха соняшникова, в подальшому реалізований Компанії «Euroavis» SP z о.о (Польща, м. Гданьск), що підтверджується долученими до матеріалів справи контрактом від 23.05.2013 № VED-4 та додатковою угодою № 1 від 02.01.2014 до контракту від 23.05.2013 № VED-4. Виконання укладеного контракту підтверджується долученими до справи вантажно-митними деклараціями.

Також, між ТОВ - підприємство «Авіс» та ПП «Антарес-Ліра» було укладено договір поставки № МТП - 28 від 16.12.2014. В порядку та на умовах, визначених вказаним договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити замовлену ним олію соняшникову нерафіновану. Право власності на товар у покупця виникає в момент фактичного передання партії від постачальника покупцю з одночасним підписанням та переданням відповідних товарно-супровідних документів на товар на складі покупця. Якість товару повинна відповідати ДСТУ 4492:2005. Поставка здійснюється на умовах СРТ правил ІНКОТЕРМС 2010 року. Разом з кожною партією товару постачальник передає покупцю належним чином оформлені видаткову накладну, податкову накладну, товарно-транспортну накладну. У ціну товару входить вартість транспортування, тари та маркування. ТОВ - підприємство «Авіс» крім копії зазначеного договору, було надано копію отриманої податкової накладної № 4 від 17.12.2014, номенклатура товару - олія соняшникова нерафінована, об`єм постачання 307138,2 кг, сума 2 239 037,50 грн, ПДВ 447 807,50 грн та видаткову накладну № 2 від 17.12.2014, товар - олія соняшникова нерафінована, об`єм постачання 307138,2 кг, сума 2 239 037,50 грн, ПДВ 447 807,5 грн. За отриманий товар позивач розрахувався, що підтверджується банківськими виписками: від 06.01.2015 на суму 300 000,00 грн; від 09.01.2015 на суму 300 000,00 грн; від 13.01.2015 на суму 300 000,00 грн; від 16.01.2015 на суму 300 000,00 грн; від 21.01.2015 на суму 100 000,00 грн; від 21.01.2015 на суму 200 000,00 грн; від 22.01.2015 на суму 300 000,00 грн; від 23.01.2015 на суму 300 000,00 грн; від 02.02.2015 на суму 300 000,00 грн; від 03.02.2015 на суму 286 845,00 грн.

Судами першої та апеляційної інстанції також встановлено, що між позивачем та ПП «Антарес-Ліра» було укладено договір відповідального зберігання № ДВЗ-20 від 01.10.2014, відповідно до якого позивач надав послуги ПП «Антарес-Ліра» із зберігання олії нерафінованої соняшникової, що підтверджується такими актами приймання-передачі, а саме: № 1 від 01.12.2014 у кількості 30 074,87 кг; № 2 від 02.12.2014 у кількості 30 227,91 кг; № 3 від 03.12.2014 у кількості 31 872,29 кг; № 4 від 04.12.2014 у кількості 30 191,9 кг; № 5 від 05.12.2014 у кількості 31 403,18 кг; № 6 від 08.12.2014 у кількості 30 241,91 кг; № 7 від 09.12.2014 у кількості 31 389,17 кг; № 8 від 10.12.2014 у кількості 31 039,09 кг; № 9 від 11.12.2014 у кількості 30 387,95 кг; № 10 від 12.12.2014 у кількості 30 309,93 грн. За актом приймання-передачі майна з відповідального зберігання № 11 від 16.12.2014 олія в кількості 307 138,2 кг на суму 2 686 845,00 грн була повернута позивачем ПП «Антарес-Ліра» і за договором поставки № МТП-28 від 16.12.2014 була придбана позивачем 17.12.2014, що підтверджується видатковою накладною № 2 на 2 686 845,00 грн.

Суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що факт поставки товару, згідно договору поставки, та виникнення в результаті даної події податкового зобов`язання в позивача зі сплати ПДВ в грудні 2014 року в результаті здійснення господарських операцій з ТОВ «Євровіталпостач» і ПП «Антарес-Ліра» підтверджується всіма первинними документами.

Крім того, в судовому засіданні 09.07.2015 було допитано свідка - водія ТОВ - підприємство «Авіс» ОСОБА_1 , який підтвердив факт поставки товару придбаного ТОВ - підприємство «Авіс» у ТОВ «Євровіталпостач» у грудні 2014 року. Також, у судовому засіданні 01.07.2015 було допитано свідка - директора ПП «Антарес-Ліра» ОСОБА_2 , який підтвердив реальність і товарність господарських операцій по продажі ТОВ - підприємство «Авіс» у грудні 2014 року лушпиня соняшникового, макухи соняшникової, олії соняшникової. Додатково зазначив, що олію соняшникову ПП «Антарес-Ліра» було придбано у ТОВ «Євровіталпостач» відповідно до договору поставки № 2 від 01.12.2014 та насіння соняшника у ТОВ «Євровіталпостач» відповідно до договору поставки № 3 від 01.12.2014. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 09.07.2015 директором ПП «Антарес-Ліра» ОСОБА_2 було надано первині документи на підтвердження реальності здіснення господарських операцій з ТОВ «Євровіталпостач» у грудні 2014 року.

Крім того, позивачем зазначено, що журнали (журнал в`їзду та виїзду транспортних засобів ТОВ - підприємство «Авіс», журнал привозу матеріальних цінностей) були вилучені відповідно до опису документів, які були вилученні на підставі ухвали слідчого судді від 24.06.2015. На підтвердження надано копію опису та ухвали Вінницького міського суду Вінницької. У зв`язку з чим, позивачем в підтвердження товарності господарської операції надано копію витягу з журналу постачання насіння соняшника за грудень 2014 року.

Згідно наданих копій виписок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, встановлено що, ТОВ «Євровіталпостач» і ПП «Антарес-Ліра» станом на момент здійснення господарських операцій з ТОВ - підприємство «Авіс», а саме - в грудні 2014 року були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. 19.02.2015 ПП «Антарес-Ліра» було надано державному реєстратору відомості про своє місцезнаходження та отримало виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з підтвердженням місцязнаходження.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем та вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій окремих положень Податкового кодексу України щодо оформлення відповідних первинних документів, а також того, що станом на момент здійснення перевірки контрагенти позивача за даними Аналітично-інформаційної системи «Податковий блок» знаходились в « 9» стані, тобто їх місцезнаходження не встановлено, що свідчить про безтоварність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Євровіталпостач» і ПП «Антарес-Ліра», що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.

8. Позивачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.

9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Підпункти 14.1.36, 14.1.181 пункту 14.1 статті 14.

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;

податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

10.2. Пункт 44.1 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

10.3. Пункт 187.1 статті 187.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

10.4. Пункт 188.1 статті 188.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

10.5. Пункти 198.1, 198.3, 198.6 статті 198.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

10.6. Пункти 201.1, 201.4, 201.10 статті 201.

Платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов`язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

11. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

11.1. Стаття 1.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

11.2. Частина друга статті 3.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

11.3. Частини перша та друга статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

12. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88:

12.1. Пункт 2.4.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

12.2. Пункт 2.15.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

14. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

15. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

16. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

17. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

18. Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.

19. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

20. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

21. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

22. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у запереченнях на адміністративний позов, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди першої та апеляційної інстанції вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).

23. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що контролюючий орган приймаючи № від 18.03.2015, діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

У справі, що розглядається, судами першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджено реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, крім укладених договорів, підтверджується первинними документами (угодами, видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, банківськими виписками по розрахунках за отриманий товар та надані послуги, актами приймання-передачі, переліком перевізних документів та іншими документами), оформленими відповідно до вимог податкового законодавства, які містять усі необхідні реквізити та відомості, а також у повній мірі відображають зміст господарських операцій, тоді як відповідачем не було доведено та не було надано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження відсутності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Євровіталпостач» і ПП «Антарес-Ліра».

24. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених відповідачем у запереченнях на адміністративний позов та в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені контролюючим органом доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

25. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 9 липня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2015 року слід залишити без задоволення.

26. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

27. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 9 липня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2015 року у справі № 802/1258/15-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду