Справа № 815/2427/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

24 квітня 2020 р.м.ОдесаСправа № 815/2427/18

Суддя-доповідач П`ятого апеляційного адміністративного суду Коваль М.П., розглянувши питання про залишення без руху апеляційної скарги Офісу великих платників податків ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа разом з апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв`язку з чим така скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 2 п.3 ч.2 ст.4 Закону № 3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюється ставка судового збору у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Підпунктом 1 п.3 ч.2 ст.4 Закону № 3674-VI (в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовною заявою) встановлено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано юридичною особою складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1762,00 гривні.

Оскільки ціна позову складає 101699268,00 грн., відповідно ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви складала 616700,00 грн.

Таким чином, оскільки ставка судового збору за подання апеляційної скарги в даному випадку не може перевищувати 15 розмірів прожиткового мінімуму, вона становить 2102,00 грн. х 15 = 31530,00 грн.

Апелянтом під час звернення до суду з апеляційною скаргою, в порушення приписів ч. 5 ст. 296 КАС України, не було додано документ про сплату судового збору.

Виявлені недоліки мають бути усунені шляхом надання до П`ятого апеляційного адміністративного суду доказів сплати судового збору в повному обсязі у розмірі 31530,00 грн. за подання апеляційної скарги на рахунок № UA1015008, отримувач коштів - УК у м.Одесі/Приморський р-н/22030101 (), банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України;Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), П`ятий апеляційний адміністративний суд.

Крім того, відповідно до положень ч.3 статті 298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення було ухвалено 23.10.2019 року та отримано апелянтом 13.11.2019 року. Апеляційна скарга надійшла до суду першої інстанції 15.04.2020 року, тобто апеляційну скаргу подано з пропуском строку, встановленого статтею 295 КАС України.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом було заявлено клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року. В обґрунтування зазначеного клопотання представник апелянта зазначає, що Одеське управління Офісу ВПП ДФС зверталося зі службовими записками №8237/28-10-53-18-06 від 29.10.2019 року та №12398/28-10-53-18-06 від 12.03.2020 року до Офісу ВПП ДПС щодо сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги, проте на теперішній час до Одеського управління Офісу ВПП ДПС платіжне доручення не надходило. Представник апелянта звертає увагу, що відповідач весь цей час не мав можливості сплатити судовий збір, у зв`язку з постійним арештом рахунку призначеного для сплати судового збору та відсутністю фінансування. Таким чином, неможливість сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги не повинно позбавляти особу доступу до правосуддя та реалізації права на судовий захист. Крім того, представник апелянта звертає увагу суду на постанову Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 31.01.2019 року у справі №808/2489/17, де Суд в аналогічній ситуації вбачає в діях податкового органу сумлінне добросовісне ставлення до наявних у нього прав і обов`язків, встановлених законом або судом та вчинення усіх можливих та залежних від нього дії для вчасного подання апеляційної скарги.

Розглянувши зазначене клопотання, суд дійшов висновку, що зазначені в обґрунтування пропуску апелянтом строку апеляційного оскарження причини не є поважними з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.11.2019 року Офісу великих платників податків ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року по справі №815/2427/18 через суд першої інстанції.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом направлення на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду доказів сплати судового збору у розмірі 925050,00 грн.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року у задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДФС про відстрочення сплати судового збору відмовлено та з метою забезпечення реалізації права апелянта на доступ до правосуддя продовжено заявнику строк для усунення недоліків його апеляційної скарги на десять днів з дня отримання зазначеної ухвали.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника апелянта про продовження строку усунення недоліків, апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року по справі №815/2427/18 повернуто апелянту у зв`язку з неусуненням недоліків поданої апеляційної скарги.

15.04.2020 року Офіс великих платників податків ДФС повторно звернувся з апеляційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року по справі №815/2427/18.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги/відмови у відкритті апеляційного провадження за вперше поданою апеляційною скаргою до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і так далі.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги. Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Щодо доводів представника апелянта, що неможливість сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги не повинно позбавляти особу доступу до правосуддя та реалізації права на судовий захист, необхідно зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 296 КАС України передбачено, що однією з вимог апеляційної скарги визначено надання документа про сплату судового збору.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб`єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, довготривала процедура погодження та сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд звернув увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

Не свідчать про поважність підстав пропуску строку апеляційного оскарження і доводи відповідача щодо неналежного фінансування Офісу великих платників податків ДФС з боку державного бюджету, оскільки особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, а тому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень не є об`єктивними та непереборними підставами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження та реалізувати своє право щодо оскарження без порушення порядку здійснення такої процесуальної дії.

Зупинення на рахунку податкового органу фінансових операцій, зокрема, в частині видатків передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов`язків щодо оформлення апеляційної скарги, та не повинно ставитись у залежність від правовідносин, у які податковий орган вступає в інших сферах його діяльності, зокрема, з приводу безспірного списання коштів з його рахунків на підставі виконавчих документів, оскільки ці фактори не є взаємопов`язаними.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною причиною при вирішенні питання про поновлення чи продовження строку, встановленого законом або судом.

Аналогічні висновки викладені зокрема у судових рішеннях Верховного Суду від 23 грудня 2019 року (справа №2040/6272/18), від 23 грудня 2019 року (справа №160/815/19) від 12 грудня 2019 року (справа №160/8755/18), від 14 листопада 2019 року (справа №826/13980/18).

Щодо посилань представника апелянта на висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 31.01.2019 року у справі №808/2489/17, слід зазначити, що обставини у межах даної справи та у межах справи №808/2489/17, які впливають на можливість поновлення строку на апеляційне оскарження, є відмінними. Зокрема, у межах справи №808/2489/17 апелянтом повторно подавались апеляційні скарги через стислі проміжки часу після отримання ухвал суду про повернення апеляційної скарги (вісім та сім днів відповідно). Водночас, у межах даної справи, апелянт отримав копію ухвали суду про повернення апеляційної скарги 24.02.2020 року, а повторно звернувся з апеляційною скаргою 15.04.2020 року, тобто майже ніж через два місяці з моменту отримання ухвали суду про повернення апеляційної скарги. Крім того, у межах справи №808/2489/17 апелянтом кожен раз усувались недоліки апеляційної скарги, що були підставою для її повернення, разом з тим у даному випадку докази сплати судового збору апелянтом не було надано навіть під час повторного звернення із апеляційною скаргою. Таким чином, обставини справи не дають підстав вважати їх аналогічними обставинам по справі №808/2489/17 та не свідчать про наявність в діях податкового органу сумлінного добросовісного ставлення до наявних у нього прав і обов`язків та вчинення усіх можливих дій для вчасного подання апеляційної скарги.

Таким чином, доводи представника апелянта не свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року.

Згідно положень п.3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також щодо строків звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Враховуючи викладене, протягом строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) апелянт має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку, в якій може вказати інші поважні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

На підставі викладеного та керуючись статтями ст. ст. 169, 243, 248, 296, 298, 325, 328 КАС України суддя,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без руху.

Надати апелянту строк протягом строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом направлення на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду: доказів сплати судового збору у розмірі 31530,00 грн., а також заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин для такого поновлення.

Роз`яснити апелянту, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги в частині надання доказів сплати судового збору, відповідно до ст. 169 КАС України, скарга буде повернута скаржнику. У разі не подання скаржником у строк, визначений судом, заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними - суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль