Справа № 400/1679/20
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

24 квітня 2020 р. № 400/1679/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про відкликання дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території від 23.04.2020 року № 7.16/08-02/18-1/13/3327.

Станом на 24.04.2020 року провадження у справі № 400/1679/20 не відкрито.

Разом з тим, 24 квітня 2020 року позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішення Чорноморської митниці Держмитслужби, оформленого листом від 23.04.2020 року № 7.16/08-02/18-1/13/3327, про відкликання дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, наданого 03.12.2019 на підставі заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» від 03.12.2019 року № НГЗ-Исх-01-19-1086, до набрання законної сили рішенням у справі;

- зобов`язання Чорноморської митниці Держмитслужби вчиняти певні дії, а саме - здійснювати митне оформлення заявлених товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до ввезення на митну територію України у митному режимі переробки на митній території товарів, які надходять товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» на переробку за Контрактом № 1-NAP-RSI-COR/2013 від 20.02.2013 року згідно з дозволом на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, наданого товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» 03.12.2019 року на підставі його заяви від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086, до набрання законної сили рішенням у справі;

- заборони Чорноморській митниці Держмитслужби, до набрання законної сили рішенням у справі, відмовляти товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» у митному оформленні заявлених до ввезення на митну територію України у митному режимі переробки на митній території товарів, які надходять товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» на переробку за Контрактом № 1-NAP-RSI-COR/2013 від 20.02.2013 року згідно з дозволом на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, наданого товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» 03.12.2019 року на підставі його заяви від 03.12.2019 року № НГЗ-Исх-01-19-1086, з підстав прийняття рішень про відкликання дозволу на переробку, наданого за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086, аналогічних за змістом та підставами прийняття, рішенням Митниці від 24.03.2020 року № 716/08-01/18/13/2668, від 01.04.2020 року № 716/08-02/18-01/13/2823, від 06.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/2964, від 09.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3061, від 13.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3113, від 17.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3236, від 23.04.2020 року № 7.16/08-02/18-1/13/3327;

- заборони Чорноморській митниці Держмитслужби, до набрання законної сили рішенням у справі, приймати рішення про відкликання дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, наданого товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» 03.12.2019 року на підставі його заяви від 03.12.2019 року № НГЗ-Исх-01-19-1086, з підстав, які є аналогічними підставам, наведеним у рішеннях Митниці від 24.03.2020 року № 716/08-01/18/13/2668, від 01.04.2020 року № 716/08-02/18-01/13/2823, від 06.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/2964, від 09.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3061, від 13.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3113, від 17.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3236, від 23.04.2020 року № 7.16/08-02/18-1/13/3327.

В обґрунтування цієї заяви зазначено, що 03.12.2019 року ТОВ «МГЗ» звернулось до Миколаївської митниці ДФС (митний пост «Дніпро-Бузький») із заявою № НГЗ-Исх-01-19-1086 про надання дозволу на розміщення у митний режим переробки на митній території України строком на 365 календарних днів наступних товарів - бокситів (руда алюмінієва), що поставляється згідно вищевказаного контракту, з наступних родовищ: Кіндія (Гвінея), Тромбетас (Бразилія), Джуруті (Бразилія), Вейпа (Австралія), Курубука ( Гайана ), Сьєрра Міне рал Холдинг (Сьєрра-Деоне), Діан-Діан (Гвінея), Боке (Гвінея).

За результатами розгляду вищевказаної заяви ТОВ «МГЗ» та доданих до неї документів Миколаївською митницею ДФС 03.12.2019 року було надано підприємству дозвіл на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території строком на 365 днів. При цьому, жодних зауважень з боку митного органу стосовно неповноти або недостовірності поданих ТОВ «МГЗ» документів, необхідних для отримання дозволу на переробку, Заявнику не надходило, рішення про відмову у видачі дозволу на переробку товарів на митній території України митним органом не приймалося. На підставі отриманого дозволу ТОВ «МГЗ» здійснювало переробку давальницької сиро вини та реекспорт готової продукції.

25.03.2020 року на адресу заявника надійшов лист Чорноморської митниці Держмитслужби №7.16/08-01/18/13/2668, в якому вказано, що митним органом прийнято рішення про відкликання з 01.04.2020 року дозволу, що був наданий позивачу 03.12.2019 року.

Не погоджуючись з правомірністю даного рішення, заявник подав заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.03.2020 року у справі № 400/1343/20 задоволено заяву ТОВ «МГЗ» про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Чорноморської митниці Держмитслужби, оформленого листом від 24.03.2020 року № 7.16/08-01/18/13/2668. За позовною заявою про визнання протиправним та скасування вказаного рішення Миколаївський окружний адміністративний суд 31.03.2020 року відкрив провадження у справі № 400/1365/20.

01.04.2020 року Чорноморською митницею Держмитслужби прийнято рішення Держмитслужби (, адреса: 73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13), оформленого листом від 01.04.2020 року № 7.16/08-02/18/01/13/2823, про відкликання з 01.04.2020 року того самого дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, який вже було відкликано попереднім рішенням митниці від 24.03.2020 року № 7.16/08-01/18/13/2668. Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 року у справі № 400/1434/20 задоволено заяву ТОВ «МГЗ» про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення від 01.04.2020 року, оформленого листом №7.16/08-02/18/01/13/2823.

06.04.2020 року відповідач втретє прийняв рішення №7.16/08-1/18/13/2964 про відкликання дозволу, що був наданий позивачу 03.12.2019 року, та який вже був відкликаний листами від 24.03.2020 року № 716/08-01/18/13/2668 та від 01.04.2020 року № 7.16/08-02/18/01/13/2823. Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 р. у справі №400/1486/20 задоволено заяву ТОВ «МГЗ» про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення від 06.04.2020 року, оформленого листом № 7.16/08-02/18/01/13/2964 про відкликання дозволу, що був наданий позивачу 03.12.2019 року, та який вже був відкликаний листами від 24.03.2020 року № 7.16/08-01/18/13/2668 та від 01.04.2020 року № 716/08-02/18/01/13/2823.

09.04.2020 року Чорноморською митницею Держмитслужби прийнято рішення Держмитслужби (, адреса: 73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13), оформленого листом від 09.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3061, про відкликання з 09.04.2020 року того самого дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, який вже було відкликано попереднім рішенням митниці від 06.04.2020 року №7.16/08-1/18/13/2964. Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року у справі № 400/1535/20 задоволено заяву ТОВ «МГЗ» про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення від 09.04.2020 року, оформленого листом №7.16/08-1/18/13/3061.

13.04.2020 року Чорноморською митницею Держмитслужби прийнято рішення Держмитслужби, оформленого листом від 13.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3113, про відкликання з 13.04.2020 року того самого дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, який вже було відкликано попереднім рішенням митниці від 09.04.2020 року №7.16/08-1/18/13/3061. Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року у справі № 400/1560/20 задоволено заяву ТОВ «МГЗ» про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення від 13.04.2020 року, оформленого листом №7.16/08-1/18/13/3113.

17.04.2020 року Чорноморською митницею Держмитслужби прийнято рішення Держмитслужби, оформленого листом від 17.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3236, про відкликання з 17.04.2020 року того самого дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, який вже було відкликано попереднім рішенням митниці від 13.04.2020 року №7.16/08-1/18/13/3113. Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.04.2020 року у справі № 400/1627/20 задоволено заяву ТОВ «МГЗ» про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення від 17.04.2020 року, оформленого листом №7.16/08-1/18/13/3236.

Проте, 23.04.2020 року відповідач знову прийняв рішення №7.16/08-02/18-1/13/3327 про відкликання дозволу, що був наданий позивачу 03.12.2019 року, та який вже був відкликаний листами від 24.03.2020 року № 7.16/08-01/18/13/2668 та від 01.04.2020 року № 7.16/08-02/18/01/13/2823, №7.16/08-1/18/13/2964 від 06.04.2020 року, від 09.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3061, від 13.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3113 та від 17.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3236.

Заявник зазначає, що оскаржуваним рішенням спричиняється істотна шкода правам та законним інтересам ТОВ «МГЗ». Так, виробничий процес підприємства пов`язаний виключно з виробництвом глинозему шляхом переробки бокситів іноземного походження. Відтак, доходи від надання послуг з переробки іноземних товарів є основним джерелом доходів та прибутку позивача. Відкликання дозволу на переробку спричинить дострокове розірвання контракту, втрату основної частини доходів, необхідність пошуку нового постачальника товарів для переробки (бокситів), значні (близько 560 млн. грн. щомісяця) додаткові витрати, пов`язані із закупівлею за власні кошти сировини для продовження основної виробничої діяльності на умовах митного режиму імпорту, та може призвести до повної зупинки підприємства з подальшими негативними соціально-економічними наслідками.

Невжиття заходів забезпечення позову, на думку Товариства, унеможливить ефективне поновлення порушених прийнятим рішенням прав підприємства на застосування митного режиму переробки на митній території, за захистом яких він звернувся до суду. Водночас, зупинення дії рішення про відкликання дозволу на переробку дозволить зберегти права підприємства на період здійснення судового контролю за правомірністю цього рішення та ефективно захистити їх від незаконно прийнятого рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» зауважило, що нормами Митного кодексу України Митниці не надано права повторного прийняття аналогічного рішення з питання, що вже було вирішено. Крім того, на думку заявника, прийняття 23.04.2020 року Митницею рішення, яке за змістом повністю збігається з рішеннями, правомірність яких є предметом судового розгляду, та дію яких судом було зупинено, свідчить про зловживання Митницею своїми повноваженнями з очевидною метою ухилення від виконання ухвал суду про забезпечення позову.

Також, у заяві про забезпечення позову товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» вказало, що на підставі рішень від 06.04.2020 року, від 09.04.2020 року, від 13.04.2020 року, від 17.04.2020 року та від 23.04.2020 року Митниця відмовила у митному оформленні ввезення давальницької сировини для переробки на митній території за вказаним контрактом, що підтверджується доданими до заяви копіями карток відмови. При цьому відмовлено було у митному оформленні поміщення у митний режим переробки одного і того самого товару, за одними і тими самим товаросупровідними документами та документами, доданими до митних декларацій. Через відмову у митному оформленні товару судна, що поставляють боксити товариству, не можуть їх розвантажити для подальшої переробки підприємством. Відповідно, заявник несе та буде змушений нести надані значні фінансові втрати через простій суден (плата за зберігання бокситів під митним контролем лише за одне судном станом на 23.04.2020 року становить приблизно 1868235 грн.).

Тому, крім зупинення дії рішення Чорноморської митниці Держмитслужби, оформленого листом від 23.04.2020 року № 7.16/08-02/18-1/13/3327, товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» просило суд заборонити Чорноморській митниці Держмитслужби приймати рішення про відкликання дозволу на переробку, заборонити Чорноморській митниці Держмитслужби, з посиланням на Рішення від 24.03.2020 року № 716/08-01/18/13/2668, від 01.04.2020 року № 716/08-02/18-01/13/2823, від 06.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/2964, від 09.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3061, від 13.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3113, від 17.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3236, від 23.04.2020 року № 7.16/08-02/18-1/13/3327, відмовляти у митному оформленні товарів, а також зобов`язати Митницю здійснювати митне оформлення заявлених Товариством (згідно з дозволом від 03.12.2019) до ввезення на митну територію України у митному режимі переробки на митній території товарів, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних справ або інтересів товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод», за захистом яких воно звернулося до суду.

Відповідно до частин першої - третьої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Відповідно, розгляд заяви про забезпечення позову у судовому засіданні є правом суду, яким він може скористатись у випадку, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви без повідомлення учасників справи.

Оскільки суд дійшов висновку про достатність наданих Товариством пояснень та доказів для розгляду заяви та про відсутність, у зв`язку з цим, необхідності виклику Товариства, розгляд заяви відбувся без повідомлення сторін.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За приписами ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

4) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частина 2 ст. 151 КАС України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Статтею 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суддя також зазначає, що забезпечення позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивачів (заявників).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише у разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивачів.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд, за наслідком розгляду заяви про забезпечення позову, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

03.12.2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» подало начальнику митного посту «Дніпро-Бузький» Миколаївської митниці ДФС заяву (№ НГЗ-Исх-01-19-1086) про надання, відповідно до глави 23 Митного кодексу України, дозволу на поміщення товарів (бокситів) у митний режим переробку на митній територій України. Ця заява була задоволена шляхом надання дозволу на 365 днів.

Частиною дев`ятою статті 149 Митного кодексу України передбачено, що дозвіл на переробку товарів на митній території України може бути змінено або відкликано митним органом, якщо його видано на підставі недостовірних даних, що мали істотне значення для прийняття рішення про його видачу, або якщо підприємство, якому видано такий дозвіл, не дотримується положень цього Кодексу та інших актів законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до пункту 10 розділу V затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.05.2012 № 657 «Порядку виконання митних формальностей», рішення про відкликання дозволу оформлюється листом митного органу, в якому зазначаються дата й причини відкликання цього дозволу та повідомляються права й обов`язки заявника режиму переробки та переробника (якщо окремі операції (або повний цикл) з переробки товарів здійснюються переробником). Лист реєструється в установленому порядку в митному органі та видається або надсилається поштою (з повідомленням про вручення) особі, відповідальній за дотримання митного режиму.

Листом від 24.03.2020 року за підписом в.о. начальника Митниці Товариство було повідомлено «… що Чорноморською митницею Держмитслужби … прийняте рішення про відкликання з 01.04.2020 року дозволу на поміщення товарів в митний режим переробки на митній території, який був наданий 03.12.2019 на підставі заяви ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» () від 03.12.2019 вих. № НГЗ-Исх-01-19-1086. Додатково повідомлено про наступне: відповідно до вимог ст. 161 МКУ протягом 20 днів від дня відкликання дозволу на переробку товарів на митній території України підприємство повинно завершити розпочаті операції з переробки, а товари, поміщені в митний режим переробки на митній території у строк до 30 днів з дати відкликання дозволу на переробку товарів повинні бути вивезені за межі митної території України або заявлені в інший митний режим в порядку, визначеному цим Кодексом. Якщо завершення розпочатих операцій з переробки протягом 20 днів є неможливим без спричинення безповоротної шкоди товарам або технологічному обладнанню, переробка зазначених товарів завершується відповідно до технологічної схеми переробки. У такому разі товари протягом 10 днів з дати фактичного завершення їх переробки підлягають вивезенню за межі митної території України або поміщенню в інший митний режим …».

Разом з тим, 26.03.2020 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла заява товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» про забезпечення позову, за результатами розгляду якої ухвалою від 27.03.2020 року у справі № 400/1343/20 суд зупинив дію рішення від 24.03.2020 року № 7.16/08-01/18/13/2668.

27.03.2020 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява про визнання протиправним та скасування рішення від 24.03.2020 року № 7.16/08-01/18/13/2668, та ухвалою від 31.03.2020 року суд відкрив провадження у справі № 400/1365/20.

В свою чергу, Митницею прийнято рішення від 01.04.2020 року № 716/08-02/18-01/13/2823, від 06.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/2964, від 09.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3061, від 13.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3113, від 17.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3236 та від 23.04.2020 року № 7.16/08-02/18-1/13/3327, аналогічні за змістом рішенню від 24.03.2020 року № 7.16/08-01/18/13/2668.

Тобто, після того, як ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.03.2020 року було зупинено дію рішення від 24.03.2020 року № 7.16/08-01/18/13/2668, Митниця прийняла рішення від 01.04.2020, після зупинення судом 06.04.2020 дії рішення від 01.04.2020 Митниця прийняла рішення від 06.04.2020, після зупинення судом 08.04.2020 дії рішення від 06.04.2020 Митниця прийняла рішення від 09.04.2020, після зупинення судом 13.04.2020 дії рішення від 09.04.2020 Митниця прийняла рішення від 13.04.2020, після зупинення судом 16.04.2020 дії рішення від 13.04.2020 Митниця прийняла рішення від 17.04.2020, після зупинення судом 22.04.2020 дії рішення від 17.04.2020 Митниця прийняла рішення від 23.04.2020.

Таким, чином судом встановлено, що Митниця прийняла 7 рішень про відкликання наданого товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» 03.12.2019 року дозволу, фактичне та правове обґрунтування цих рішень співпадають дослівно (єдине, чим відрізняються тексти рішень, - це дата, з якої відкликається дозвіл), при тому, що ухвалою суду від 27.03.2020 року у справі № 400/1343/20 дію рішення від 24.03.2020 № 716/08-01/18/13/2668 було зупинено, ухвалою суду від 06.04.2020 року у справі № 400/1434/20 дію рішення від 01.04.2020 № 7.16/08-02/18-01/13/2823 було зупинено, ухвалою суду від 08.04.2020 року у справі № 400/1486/20 дію рішення від 06.04.2020 № 7.16/08-1/18/13/2964 було зупинено, ухвалою суду від 13.04.2020 року у справі № 400/1535/20 дію рішення від 09.04.2020 № 7.16/08-1/18/13/3061 було зупинено, ухвалою суду від 16.04.2020 року у справі № 400/1560/20 дію рішення від 13.04.2020 № 7.16/08-1/18/13/3113 було зупинено, ухвалою суду від 22.04.2020 року у справі № 400/1627/20 дію рішення від 17.04.2020 № 7.16/08-01/18/13/3236 було зупинено.

У відповідності до ч. 1 ст. 156 КАС України, ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII , судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

У випадку незгоди з судовим рішенням Чорноморська митниця Держмитслужби вправі його оскаржити, а також звернутися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Зупинення судом дії рішення суб`єкта владних повноважень не надає такому суб`єкту права повторно приймати рішення з того ж питання.

Правомірність рішень відповідача про відкликання дозволу від 01.04.2020 року № 716/08-02/18-01/13/2823, від 06.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/2964, від 09.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3061, від 13.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3113, від 17.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3236 та від 23.04.2020 року № 7.16/08-02/18-1/13/3327 є предметом судового розгляду, а ухвала суду від 27.03.2020 року у справі № 400/1343/20, ухвала суду від 06.04.2020 року у справі № 400/1434/20, ухвала суду від 08.04.2020 року у справі № 400/1486/20, ухвала суду від 13.04.2020 року у справі № 400/1535/20, ухвала суду від 16.04.2020 року у справі № 400/1560/20, ухвала суду від 22.04.2020 року у справі № 400/1627/20 про забезпечення позову є обов`язковими до виконання, тому факт прийняття відповідачем рішення від 23.04.2020 свідчить, по-перше, про ігнорування Митницею судових рішень, а, по-друге, про намагання суб`єкта владних повноважень вивести свої дії з-під судового контролю.

Прийняття відповідачем Рішення від 23.04.2020 року № 7.16/08-02/18-1/13/3327, яке дублює Рішення від 24.03.2020 року № 7.16/08-01/18/13/2668, від 01.04.2020 року № 716/08-02/18-01/13/2823, від 06.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/2964, від 09.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3061, від 13.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3113, від 17.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3236, нівелює сенс наданого судом захисту, що є неприпустимим.

Крім того, як зазначає позивач в заяві про забезпечення позову, оскаржуваним рішенням спричиняється істотна шкода правам та законним інтересам ТОВ «МГЗ», оскільки виробничий процес підприємства пов`язаний виключно з виробництвом глинозему шляхом переробки бокситів іноземного походження. Відтак, доходи від надання послуг з переробки іноземних товарів є основним джерелом доходів та прибутку позивача. Відкликання дозволу на переробку спричинить дострокове розірвання контракту, втрату основної частини доходів, необхідність пошуку нового постачальника товарів для переробки (бокситів), значні (близько 560 млн. грн. щомісяця) додаткові витрати, пов`язані із закупівлею за власні кошти сировини для продовження основної виробничої діяльності на умовах митного режиму імпорту, та може призвести до повної зупинки підприємства з подальшими негативними соціально-економічними наслідками.

Також, у заяві про забезпечення позову товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» вказало, що на підставі рішень від 06.04.2020 року, від 09.04.2020 року, від 13.04.2020 року, від 17.04.2020 року, дія яких була зупинена ухвалами суду, Митниця відмовила у митному оформленні ввезення давальницької сировини для переробки на митній території за вказаним контрактом, що підтверджується доданими до заяви копіями карток відмови. При цьому відмовлено було у митному оформленні поміщення у митний режим переробки одного і того самого товару, за одними і тими самим товаросупровідними документами та документами, доданими до митних декларацій. Через відмову у митному оформленні товару судна, що поставляють боксити товариству, не можуть їх розвантажити для подальшої переробки підприємством. Відповідно, заявник несе та буде змушений нести надані значні фінансові втрати через простій суден (плата за зберігання бокситів під митним контролем лише за одне судном станом на 23.04.2020 року становить приблизно 1868235 грн.).

Вказане свідчить про обгрунтованість заяви, оскільки внаслідок не зупинення дії оскаржуваного рішення, існує обгрунтована імовірність завдання ще більшої шкоди правам та інтересам позивача, який у встановленому порядку оскаржує це рішення.

Таким чином, суд доходить висновку, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Чорноморської митниці Держмитслужби, оформленого листом від 23.04.2020 року № 7.16/08-02/18-1/13/3327 може істотно ускладнити подальший ефективний захист прав ТОВ "МГЗ", так як у випадку скасування зазначеного рішення, заявнику доведеться докласти значних зусиль та витрат для відновлення своїх прав.

Зазначений у заяві Товариства захід забезпечення позову у вигляді зупинення дії Рішення від 23.04.2020 року, на думку суду, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Разом з тим, посилання позивача на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення з огляду на те, що нормами Митного кодексу України Митниці не надано права повторного прийняття аналогічного рішення з питання, що вже було вирішено, суд не приймає до уваги, оскільки оцінку спірному рішенню може буде надано лише за наслідками розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

Щодо забезпечення позову шляхом зобов`язання Чорноморської митниці Держмитслужби вчиняти певні дії, а саме - здійснювати митне оформлення заявлених товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до ввезення на митну територію України у митному режимі переробки на митній території товарів, які надходять товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» на переробку за Контрактом № 1-NAP-RSI-COR/2013 від 20.02.2013 року згідно з дозволом на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, наданого товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» 03.12.2019 року на підставі його заяви від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086, до набрання законної сили рішенням у справі, суд зазначає наступне.

Пункт третій частини першої статті 151 КАС України, який передбачав такий вид забезпечення як встановлення обов`язку відповідача вчини певні дії, виключено на підставі Закону України №460 від 15.01.2020 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ".

Таким чином, суд зазначає, що нормами КАС України суду не надано право забезпечувати позов шляхом зобов`язання відповідача вчиняти певні дії, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» в цій частині.

Щодо забезпечення позову шляхом заборони Чорноморській митниці Держмитслужби, до набрання законної сили рішенням у справі, відмовляти товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» у митному оформленні заявлених до ввезення на митну територію України у митному режимі переробки на митній території товарів, які надходять товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» на переробку за Контрактом № 1-NAP-RSI-COR/2013 від 20.02.2013 року згідно з дозволом на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, наданого товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» 03.12.2019 року на підставі його заяви від 03.12.2019 року № НГЗ-Исх-01-19-1086, з підстав прийняття рішень про відкликання дозволу на переробку, наданого за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086, аналогічних за змістом та підставами прийняття, рішенням Митниці від 24.03.2020 року № 716/08-01/18/13/2668, від 01.04.2020 року № 716/08-02/18-01/13/2823, від 06.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/2964, від 09.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3061, від 13.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3113, від 17.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3236, від 23.04.2020 року № 7.16/08-02/18-1/13/3327; заборони Чорноморській митниці Держмитслужби, до набрання законної сили рішенням у справі, приймати рішення про відкликання дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, наданого товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» 03.12.2019 року на підставі його заяви від 03.12.2019 року № НГЗ-Исх-01-19-1086, з підстав, які є аналогічними підставам, наведеним у рішеннях Митниці від 24.03.2020 року № 716/08-01/18/13/2668, від 01.04.2020 року № 716/08-02/18-01/13/2823, від 06.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/2964, від 09.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3061, від 13.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3113, від 17.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3236, від 23.04.2020 року № 7.16/08-02/18-1/13/3327, суд зазначає наступне.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 151 КАС України встановлено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

На думку суду, зміст цієї норми полягає в тому, що суд може заборонити відповідачу вчиняти певні дії, якщо ці дії випливають з рішення, що є предметом оскарження.

Отже, забезпечення позову шляхом заборони Чорноморській митниці Держмитслужби приймати рішення та відмовляти у митному оформленні товарів, які на переробку згідно дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки, наданому 03.12.2019 р. та шляхом зобов`язання здійснювати митне оформлення згідно дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки, наданому 03.12.2019 р. (тобто вчиняти певні дії, що не випливають з оскаржуваного рішення) не відповідатиме ст. 151 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» від 24.04.2020 року про забезпечення позову слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 120, 150, 151, 154, 241, 243, 256, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» від 24.04.2020 року про забезпечення позову - задовольнити частково.

Зупинити дію рішення Чорноморської митниці Держмитслужби, оформленого листом від 23.04.2020 року № 7.16/08-02/18-1/13/3327, про відкликання дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, наданого 03.12.2019 на підставі заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» від 03.12.2019 року № НГЗ-Исх-01-19-1086, до набрання законної сили рішенням у справі.

В задоволенні заяви в частині зобов`язання Чорноморської митниці Держмитслужби вчиняти певні дії, а саме - здійснювати митне оформлення заявлених товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до ввезення на митну територію України у митному режимі переробки на митній території товарів, які надходять товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» на переробку за Контрактом № 1-NAP-RSI-COR/2013 від 20.02.2013 року згідно з дозволом на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, наданого товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» 03.12.2019 року на підставі його заяви від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086, до набрання законної сили рішенням у справі; заборони Чорноморській митниці Держмитслужби, до набрання законної сили рішенням у справі, відмовляти товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» у митному оформленні заявлених до ввезення на митну територію України у митному режимі переробки на митній території товарів, які надходять товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» на переробку за Контрактом № 1-NAP-RSI-COR/2013 від 20.02.2013 року згідно з дозволом на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, наданого товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» 03.12.2019 року на підставі його заяви від 03.12.2019 року № НГЗ-Исх-01-19-1086, з підстав прийняття рішень про відкликання дозволу на переробку, наданого за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086, аналогічних за змістом та підставами прийняття, рішенням Митниці від 24.03.2020 року № 716/08-01/18/13/2668, від 01.04.2020 року № 716/08-02/18-01/13/2823, від 06.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/2964, від 09.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3061, від 13.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3113, від 17.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3236, від 23.04.2020 року № 7.16/08-02/18-1/13/3327; заборони Чорноморській митниці Держмитслужби, до набрання законної сили рішенням у справі, приймати рішення про відкликання дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, наданого товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» 03.12.2019 року на підставі його заяви від 03.12.2019 року № НГЗ-Исх-01-19-1086, з підстав, які є аналогічними підставам, наведеним у рішеннях Митниці від 24.03.2020 року № 716/08-01/18/13/2668, від 01.04.2020 року № 716/08-02/18-01/13/2823, від 06.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/2964, від 09.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3061, від 13.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3113, від 17.04.2020 року № 7.16/08-1/18/13/3236, від 23.04.2020 року № 7.16/08-02/18-1/13/3327 - відмовити.

Ухвала набрала законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського окружного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складання.

При цьому, пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, який доповнений цим пунктом Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 року №540-ІХ, визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст.295 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 24.04.2020 року.

Суддя Г. В. Лебедєва