Справа № 640/14509/19
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 р.Справа № 640/14509/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Старосуда М.І. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, повний текст складено 15.11.19 року по справі № 640/14509/19

за позовом приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Автоентерпрайз" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Харківській області), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 20.05.2019 № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 129 928,50 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду України від 13.11.2019 року в задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду України від 13.11.2019 року у справі № 640/14509/19 та прийняти постанову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає про відсутність з його боку порушень податкового законодавства, які були виявлені під час проведення камеральної перевірки, та наявність яких стала підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку позивача з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних (далі за текстом ПН/РК) в Єдиному реєстрі ПН/РК за січень - грудень 2018 року, січень - лютий 2019 року, результати якої викладено в акті від 12.04.2019 року № 1298/20-40-57-05-18/40119580 ( т.1 а.с. 29-32).

Висновки перевірки свідчать про порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у перевіряємому періоді, а саме:

№ 369 від 30.04.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.05.2018 року, фактична дата реєстрації - 07.11.2018 року, кількість днів затримки 176 днів;

№ 638 від 31.03.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.04.2018 року, фактична дата реєстрації - 07.11.2018 року, кількість днів затримки 206 днів;

№ 640 від 31.05.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.06.2018 року, фактична дата реєстрації - 07.11.2018 року, кількість днів затримки 145 днів;

№ 641 від 30.06.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.07.2018 року, фактична дата реєстрації - 09.11.2018 року, кількість днів затримки 117 днів;

№ 685 від 31.08.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.09.2018 року, фактична дата реєстрації - 14.11.2018 року, кількість днів затримки 60 днів;

№ 684 від 31.07.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.08.2018 року, фактична дата реєстрації - 14.11.2018 року, кількість днів затримки 91 день;

№ 686 від 30.09.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.10.2018 року, фактична дата реєстрації - 14.11.2018 року, кількість днів затримки 30 днів;

№ 687 від 31.10.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.11.2018 року, фактична дата реєстрації - 20.11.2018 року, кількість днів затримки 5 днів;

№ 769 від 30.11.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.12.2018 року, фактична дата реєстрації - 18.12.2018 року, кількість днів затримки 3 дні;

№ 849 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 17.01.2019 року, кількість днів затримки 2 дні;

№ 846 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 17.01.2019 року, кількість днів затримки 2 дні;

№ 847 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 17.01.2019 року, кількість днів затримки 2 дні;

№ 853 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 21.01.2019 року, кількість днів затримки 6 днів;

№ 856 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 21.01.2019 року, кількість днів затримки 6 днів;

№ 850 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 18.01.2019 року, кількість днів затримки 3 дні;

№ 855 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 18.01.2019 року, кількість днів затримки 3 дні;

№ 851 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 18.01.2019 року, кількість днів затримки 3 дні;

№ 845 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 18.01.2019 року, кількість днів затримки 3 дні;

№ 852 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 18.01.2019 року, кількість днів затримки 3 дні;

№ 854 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 18.01.2019 року, кількість днів затримки 3 дні;

№ 848 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 18.01.2019 року, кількість днів затримки 3 дні;

№ 635 від 31.01.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.02.2018 року, фактична дата реєстрації - 01.11.2018 року, кількість днів затримки 259 днів;

№ 636 від 28.02.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.03.2018 року, фактична дата реєстрації - 01.11.2018 року, кількість днів затримки 231 день;

№ 162 від 28.02.2019 року, граничний термін реєстрації - 15.03.2019 року, фактична дата реєстрації - 20.03.2019 року, кількість днів затримки 5 днів;

№ 82 від 31.01.2019 року, граничний термін реєстрації - 15.02.2019 року, фактична дата реєстрації -18.02.2019 року, кількість днів затримки 3 дні.

Позивачем подано заперечення на вищевказаний акт та листом від 17.05.2019 року відповідач заперечення відхилив (т.1 а.с.36-46).

На підставі висновків перевірки відносно позивача складено податкове повідомлення- рішення від 20.05.2019 № про застосування штрафу у розмірі 129928,50 грн., яке, за наслідками адміністративного оскарження, було залишене без змін (т.1 а.с. 47, 51-56,63-65).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 20.05.2019 № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 129 928,50 грн., оскільки позивач не підпадає під сукупність умов, за якими платник звільняється від відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що основним видом діяльності приватного підприємства "Автоентерпрайз" є торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (КВЕД 45.11), а саме транспортними засобами, оснащеними електричними двигунами.

Відповідно до підпункту «б» пункту 198.5. статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу).

Пункт 64 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, до 31 грудня 2022 року, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції із ввезення на митну територію України та з постачання на митній території України транспортних засобів, оснащених виключно електричними двигунами (одним чи декількома), що зазначені у товарній підкатегорії 8703 90 10 10 згідно з УКТ ЗЕД (в тому числі вироблених в Україні), а також операції із ввезення на митну територію України товарів, зазначених у товарних підкатегоріях 8502 31 00 00, 8541 40 90 00, 8504 40 88 00 згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно пункту 120-1.1 статті 120 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема, 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів, 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, - у разі невиправлення помилок у строк від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, - у разі невиправлення помилок у строк від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Абзац 4 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок заповнення податкової накладної, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за № 137/28267), (далі - Порядок № 1307).

Згідно пункту 8 Порядку № 1307 при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини: 01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку); 02 - Складена на постачання неплатнику податку; 03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку; 04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку; 06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих; 07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; 11 - Складена за щоденними підсумками операцій; 12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку); 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності; 14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента; 15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання. В інших випадках у верхній лівій частині податкової накладної тип причини не зазначається (нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються).

Згідно пункту 11 Порядку № 1307 у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися: 1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування; 2) в операціях, звільнених від оподаткування; 3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.

У разі складання зведеної податкової накладної в графі "Зведена податкова накладна" робиться помітка "X".

У таких зведених податкових накладних у графі "Отримувач (покупець)" платник податку зазначає власне найменування (П.І.Б.), у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставляється умовний ІПН "00", а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку (04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1307 до розділу Б податкової накладної вносяться дані у розрізі опису (номенклатури) постачання товарів/послуг.

У разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, у цій графі платником зазначаються дати складання та порядкові номери податкових накладних, складених на такого платника податку при постачанні йому товарів/послуг, необоротних активів, за якими він визначає податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України.

У графі 10 зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, вказується вартість (частина вартості) товару/послуги, необоротного активу, на яку нараховується податок відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Кодексу, згідно з основною ставкою податку та ставкою податку 7 відсотків, які застосовуються при нарахуванні податкових зобов`язань.

До розділу А податкової накладної (рядки I-X) вносяться узагальнюючі дані за операціями, на які складається така податкова накладна, а саме: у рядку I зазначається загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість; у рядках II-IV зазначаються суми податку на додану вартість, нараховані виходячи з обсягів постачання, зазначених у рядках V та VI; у рядках V-IX зазначаються загальні обсяги постачання товарів/послуг в розрізі кодів ставок, зазначених у графі 8 нижньої табличної частини податкової накладної. У податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, рядки VII-IX не заповнюються.

Враховуючи вищезазначене, у разі якщо платник податків придбав/виготовив товари/послуги, необоротні активи, які призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до, зокрема, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, то він зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну.

При цьому норма пункту 120-1.1 статті 120 Податкового кодексу України встановлює юридичну відповідальність за порушення платником податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної. При цьому законодавець окреслює ряд виключень, а саме окреслює коло різновидів податкових накладних, за несвоєчасну реєстрацію яких, платник податків не підлягатиме юридичній відповідальності у порядку цієї норми.

Так, диспозиція пункту 120-1.1 статті 120 Податкового кодексу України передбачає, що штраф не застосовується за порушення граничних строків для реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

При цьому, для звільнення від відповідальності необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Вказаний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 року у справі № 520/8489/19.

Колегією суддів встановлено, що всі зазначені в акті камеральної перевірки податкові накладні є зведеними та складені ПП "Автоентерпрайз" з дотриманням положень пункту 11 Порядку, а у верхній лівій частині цих ПН зазначено, що вони не підлягають наданню отримувачу (покупцю), тип причини "09" - складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Таким чином, в межах спірних відносин ПП "Автоентерпрайз" в силу положень пункту 120-1.1 статті 120 Податкового кодексу України звільнено від відповідальності за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що обумовлює протиправність оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

На підставі наведеного, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів, приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2019 у справі №520/10289/19 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Крім витрат на сплату судового збору позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Частинами першою-п`ятою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст. 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Приписи ч. 9 ст. 139 КАС України містять критерії розподілу судових витрат, які суд повинен врахувати при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.

Так, пунктами 1, 2, 4 ч. 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269).

Позивачем надано докази по оплаті витрат на правову допомогу, а саме, копії наступних документів: договір про надання правової допомоги № 27-05/2019-03 від 27.05.2019 року, додаткова угода № 1 від 27.05.2019 року про узгодження переліку надання юридичних послуг та погодинної вартості роботи адвоката, акт № 5386 про надання правової допомоги до договору № 27-05/2019-03 від 27.05.2019 року, погодинний звіт № 5386 від 04.12.2019 року в якому визначено перелік наданих послуг, час виконання та сума до сплати за кожну послугу, рахунок-фактура №5386 від 04.11.2019 року про сплату суми в розмірі 10220,00 грн., оригінал банківської виписки про сплату 10220,00 грн. за надання правової допомоги згідно рахунку-фактури №5386 від 04.11.2019 року, договір про надання правової допомоги № 23-09/2019-01 від 23.09.2019 року, додаткова угода № 1 від 23.09.2019 року про узгодження переліку надання юридичних послуг та вартості роботи адвоката, акт № 5451 про надання правової допомоги до договору № 23-09/2019-01 від 23.09.2019 року, погодинний звіт № 5451 від 15.11.2019 року в якому визначено перелік наданих послуг, час виконання та сума до сплати за кожну послугу, платіжне доручення № 7198 від 18.11.2019 року про сплату суми в розмірі 20000,00 грн.

З наданих доказів слідує, що 27.05.2019 року та 23.09.2019 року між ПП "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" та адвокатським об`єднанням "Олександр Перемежко та Партнери" укладено договір про надання правової допомоги.

Колегією суддів з акту № 5386 про надання правової допомоги до договору №27-05/2019-03 від 27.05.2019 року та погодинного звіту до вказаного акту встановлено, що до вартості наданих адвокатом послуг входило:

- підготовка проекту позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.05.2019 року № , витрачений час 2 год., з розрахунку 1400,00 грн. за одну годину - сума за час роботи адвоката становить 1400*2 = 2800,00 грн.;

- доповнення до проекту позовної заяви, витрачений час 0,6 год., з розрахунку 1400,00 грн. за одну годину- сума за час роботи адвоката становить 1400* 0,6 = 840,00 грн.;

- доповнення до проекту позовної заяви, витрачений час 0,8 год., з розрахунку 1400,00 грн. за одну годину- сума за час роботи становить 1400* 0,8 = 1120,00 грн.;

- формування додатків до позовної заяви, витрачений час 1 год., з розрахунку 1400,00 грн. за одну годину- сума за час роботи адвоката становить 1400*1 = 1400,00 грн.;

- посвідчення копій додатків до позовної заяви, витрачений час 1,1 год., з розрахунку 1400,00 грн. за одну годину - сума за час роботи адвоката становить 1400*1,1 = 1540,00 грн.;

- підготовка проекту клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, витрачений час 0,5 год., з розрахунку 1400,00 грн. за одну годину - сума за час роботи адвоката становить 1400*0,5 = 700,00 грн.;

- візит до суду для подання позовної заяви, витрачений час 1,3 год., з розрахунку 1400,00 грн. за одну годину - сума за час роботи адвоката становить 1400*1,3 = 1820,00 грн.

Колегією суддів з акту № 5451 про надання правової допомоги до договору №23-09/2019-01 від 23.09.2019 року та погодинного звіту до вказаного акту встановлено, що до вартості наданих адвокатом послуг входило:

- 24.10.2019 відрядження до Харківського окружного адміністративного суду (з м. Києва до м. Харків), участь у судовому засіданні, витрачений час 18,5 год., з розрахунку 1400,00 грн. за одну годину - сума за час роботи адвоката становить 1400*18,5 = 8780,00 грн.;

- підготовка проекту відповіді на відзив на позовну заяву, витрачений час 1 год., з розрахунку 1400,00 грн. за одну годину - сума за час роботи адвоката становить 1400*1 = 1400,00 грн.;

- формування додатків до відповіді на відзив на позовну заяву, витрачений час 0,7 год., з розрахунку 800,00 грн. за одну годину - сума за час роботи помічника адвоката становить 800*0,7 = 560,00 грн.;

- візит до відділення поштового зв`язку АТ «УКРПОШТА», направлення відповіді на відзив на позовну заяву, витрачений час 0,6 год., з розрахунку 800,00 грн. за одну годину - сума за час роботи помічника адвоката становить 800*0,6 = 480,00 грн.;

- 13.11.2019 відрядження до Харківського окружного адміністративного суду (з м. Києва до м. Харкова), участь у судовому засіданні, витрачений час 18,5 год., з розрахунку 1400,00 грн. за одну годину - сума за час роботи помічника адвоката становить 1400*18,5 = 8780,00 грн.

Між тим, колегія суддів дійшла висновку про часткове відшкодування витрат позивача на правничу допомогу, з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що такі послуги, як доповнення проекту до позовної заяви, підготовка проекту клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, формування додатків до позовної заяви, посвідчення копій додатків до позовної заяви, вчинялися адвокатом з метою надання адвокатом позивачу якісної професійної правничої допомоги з підготовки позовної заяви та участі в судових засіданнях суду першої інстанції під час розгляду справи, а тому такі дії є складовою такої послуги, як підготовка позовної заяви та не можуть існувати окремо, а тому у стягненні за рахунок бюджетних асигнувань відповідача вартості вказаних послуг слід відмовити. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відшкодування витрат на правничу допомогу щодо складання позовної заяви в розмірі 2800 грн.

Згідно акту № 5451 про надання правової допомоги до договору №23-09/2019-01 від 23.09.2019 року та погодинним звітом до нього позивач включив до витрат на правову допомогу підготовку проекту відповіді на відзив на позовну заяву, формування додатків до відповіді на відзив на позовну заяву. Колегія суддів зазначає, що єдиним документом, який запропонував надати суд першої інстанції приймаючи до розгляду адміністративну справу згідно ухвали від 30.09.2019 року є відзив на позов, строк для надання відповіді на відзив судом згідно ч. 3 ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України не встановлювався, а тому вимоги позивача про відшкодування витрат, пов`язаних з підготовкою відповіді на відзив не підлягають відшкодуванню.

Крім того, колегія суддів зазначає, що такі послуги, як візит до суду для подання позовної заяви, візит до відділення поштового зв`язку АТ «УКРПОШТА», направлення відповіді на відзив на позовну заяву взагалі не потребують спеціальних професійних навиків, а тому такі послуги не є в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України професійною правовою допомогою, а тому сума за вказану послугу не підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до ч.3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду.

Колегія суддів зазначає, що визначені у акті № 5451 про надання правової допомоги до договору №23-09/2019-01 від 23.09.2019 року послуги як відрядженням адвоката до Харківського окружного адміністративного суду (з м. Києва до м. Харків) не є правничою допомогою в розумінні ст. 132 КАС України, а є витратами що пов`язані із прибуттям до суду.

Згідно статті 135 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що витрати на переїзд можуть бути відшкодовані лише у випадках, коли стороні необхідно було здійснити переїзд до адміністративного суду в інше місто або селище. Розмір витрат визначається вартістю квитків на залізничний, автомобільний, водний, повітряний транспорт або ж підтвердженою вартістю пального, необхідного для переїзду до суду власним автотранспортом.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази витрат, пов`язаних із переїздом представника ПП "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" з м. Києва до м. Харкова для участі в судовому засіданні в суді першої інстанції.

При цьому згідно акту № 5451 про надання правової допомоги до договору №23-09/2019-01 від 23.09.2019 року адвокат приймав участь у судових засіданнях суду першої інстанції 24.10.2019 року та 13.11.2019 року.

Між тим, з матеріалів справи колегією суддів встановлено, що підготовче судове засідання призначене на 24.10.2019 року в суді першої інстанції було відкладено, адвокат позивача приймав участь судовому засіданні в суді першої інстанції лише 13.11.2019 року, яке тривало з 12 год. 08 хв. по 13 год.36 хв.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу, а саме участь адвоката в судовому засіданні, призначеному 13.11.2019 року, з урахуванням погодинної оплати згідно договору про надання правової допомоги в розмірі 1950 грн.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 4750,00 грн.

Також з матеріалів справи колегією суддів встановлено, що позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1949 грн., що підтверджується квитанцією від 02.08.2019 року № СВ01930183/1 та за подання апеляційної скарги у розмірі 2923,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 11.12.2019 року № 7632. Таким чином, судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги склали 4872,50 грн. (1949 грн. + 2923,50 грн.).

Враховуючи, що Другим апеляційним адміністративним судом ухвалено нове рішення на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, а тому суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь позивача понесені витрати на оплату правової допомоги та по сплаті судового збору у загальному розмірі 9622,50 грн. (4750,00 + 4872,50).

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2019 року по справі №640/14509/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 20.05.2019 р. № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) на користь приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" (61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, 271а, офіс 2, ) судові витрати у розмірі 9622,50 (дев`ять тисяч шістсот двадцять дві) грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко М.І. Старосуд
Повний текст постанови складено 23.04.2020 року