Справа № 160/9603/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року Справа № 160/9603/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
02 жовтня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за умовами ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи ОСОБА_1 з 01.01.1993 року по 25.06.1993 року на ДП «Кривбасшахтопроходка» гірником на підземних роботах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.05.2019 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ним до пенсійного органу були надані всі документи, необхідні для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак, відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії з підстав не зарахування періоду роботи на ДП «Кривбасшахтопроходка» гірником на підземних роботах з 01.01.1993 року по 25.06.1993 року до загального та пільгового стажу роботи.
Позивач не погоджується з таким рішенням і вважає, що пільговий стаж роботи на вказаному підприємстві підтверджується записами у трудовій книжці та довідкою ДП «Кривбасшахтозакриття» № 228 від 20.08.2014 року, при цьому посилання відповідача на норми, встановлені постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994 року, які набули чинності пізніше, ніж позивач фактично пропрацював на посаді гірника у спірний період є, на його думку, не обґрунтованими.
Ухвалою суду від 07.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
28 жовтня 2019 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що за наслідками розгляду та перевірки наданих позивачем документів було встановлено відсутність в останнього необхідного пільгового стажу для призначення пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 6 від 10.01.2019 року (заява від 03 травня 2019 року) за результатами розгляду заяви позивача, період з 01.01.1993 по 25.06.1993 року підтверджено для зарахування до пільгового стажу за списком №1, при цьому пільговий стаж за січень 1993 року обчислити за фактично відпрацьованим часом.

Також відповідач у відзиві зазначив, що у трудовій книжці заявника та в архівній довідці, наданій позивачем, відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України,).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (частини 2, 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України).

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки останній день розгляду справи припадав на день відрядження судді, справа розглянута у перший робочий день судді після відрядження 11.11.2019 року.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

03 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Покровського відділу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 8 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.05.2019 року № 799/03.15/12 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з тих підстав, що пільговий стаж позивача складає 24 роки 7 місяців, що недостатньо для призначення пенсії за віком відповідно до п.3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з відмовою пенсійного органу у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі висновку спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд при винесенні рішення виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Суд зазначає, що умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які мають пільгових характер роботи, визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XIІ (далі - Закон №1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Так, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років (ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XIІ).

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

В силу приписів частини першої статті 48 Кодексу законів про працю України,статті 62 Закону №1788-XII, пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637(далі - Порядок № 637), основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

В пункті 1 Порядку № 637 також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку №22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає памятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку №22-1).

Отже, для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку у відповідності до положень частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або частини 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» обов`язковими є такі умови: безпосередня зайнятість повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії; стаж роботи не менше 25 років за професією, яка передбачена Списком робіт і професій, затверджуваним постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року; стаж роботи не менше 20 років за провідною професією, перелік яких наведено в статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; довідка, уточнююча пільговий характер роботи.

Оскільки позивачем фактично оскаржується не включення до пільгового трудового стажу роботи за списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, період з 01.01.1993 по 25.06.1993 року за час роботи на ДП «Кривбасшахтопроходка», суд акцентує свою увагу саме на цьому періоді.

Так, відповідач у листі від 11.05.2019 року № 799/03.15/12 та у відзиві на позов вказує, що наданими ОСОБА_1 документами не підтверджується період його роботи з 01.01.1993 року по 25.06.1993 року, а саме, що позивач працював на умовах частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та був безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних гірничих роботах в рудниках по видобутку руд та інших корисних копалин з вмістом (в тому числі і у вміщующих породах) двоокису кремнію 10 відсотків і більше або за наявності газодинамічних явищ, гірничих ударів чи зайнятість на будівництві шахт (рудників).

З копії трудової книжки НОМЕР_1 , яка міститься в матеріалах пенсійної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 працював:

-з 21.12.1992 року по 1993 (згідно трудової книжки) рік - гірником на підземних роботах у шахтобудівному управлінні № 2 Державного спеціалізованого будівельно-монтажного тресту по підземному будівництву та реконструкції шахт, кар`єрів «Кривбасшахтопроходка».

Довідкою, уточнюючою пільговий характер роботи №228 від 20.08.2014 року, виданої Державним підприємством «КРИВБАСШАХТОЗАКРИТТЯ» на підставі особових карток, наказів по підприємству, підтверджена робота ОСОБА_1 гірником на підземних роботах на дільниці Криворізький колектор повний робочий день з 21.12.1992 року по 25.06.1993 року.

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 6 від 10.01.2019 року, за результатами розгляду заяви позивача, період з 01.01.1993 по 25.06.1993 року не було включено до пільгового стажу роботи за списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, проте підтверджено для зарахування до пільгового стажу за Списком №1, при цьому пільговий стаж за січень 1993 року вирішено обчислювати за фактично відпрацьований час.

Дана обставина була врахована при прийнятті рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 8 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.05.2019 року №799/03.15-12, яким було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 через відсутність необхідного пільгового стажу роботи за списком

робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, а саме, через відсутність підтверджень роботи позивача повний робочий день в умовах передбачених частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З письмової копії електронних розрахунків стажу, наданих суду також вбачається, що оскаржуваний період з 01.01.1993 по 25.06.1993 року до пільгового стажу роботи за списком

робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, також не включений.

Суд не погоджується з висновками повноважних осіб відповідача, виходячи з наступного.

Процедура застосування Списків №1 і №2 визначена Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383(далі Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Суд зазначає, що з 29.01.1985 року по 25.01.1991 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

В період з 26.01.1991 року по 10.03.1994 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року.

З 11.03.1994 року по 10.05.1995 року вже діяли списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Проте з довідки, яка уточнює пільговий характер роботи №228 від 20.08.2014 року, виданої Державним підприємством «КРИВБАСШАХТОЗАКРИТТЯ» на підставі первинних документів, а саме: особових карток, наказів по підприємству «Кривбасшахтопроходка», підтверджена робота ОСОБА_1 гірником на підземних роботах на дільниці Криворізький колектор повний робочий день з 21.12.1992 року по 25.06.1993 року.

Тому, з урахуванням зазначеної довідки, та зазначенням у ній на режиму роботи, здійснюваної позивачем, а саме, зазначено «повний робочий день», а також з урахуванням зазначеного характеру робіт «Гірник на підземних роботах», відповідачем безпідставно зроблений висновок про те, що вказаний період роботи позивача не підпадає під види робіт, визначені в ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Інших доказів, які б могли слугувати достатньою підставою для не зарахування до пільгового стажу, відповідно до списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, період роботи ОСОБА_1 гірником на підземних роботах на дільниці Криворізький колектор у шахтобудівному управлінні № 2 Державного спеціалізованого будівельно-монтажного тресту по підземному будівництву та реконструкції шахт, кар`єрів «Кривбасшахтопроходка», повний робочий день з 21.12.1992 року по 25.06.1993 року, суду не надано.

Отже, вимога позивача про зарахування періоду робити з 01.01.1993 року по 25.06.1993 року на посаді гірником на підземних роботах на дільниці Криворізький колектор у шахтобудівному управлінні № 2 Державного спеціалізованого будівельно-монтажного тресту по підземному будівництву та реконструкції шахт, кар`єрів «Кривбасшахтопроходка», до пільгового стажу відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд вважає обґрунтованою.

Таким чином, до пільгового стажу позивача відповідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідно зарахувати період робити з 01.01.1993 року по 25.06.1993 року, тобто 6 місяців 25 днів.

З наданих відповідачем розрахунків стажу роботи ОСОБА_1 загальний стаж роботи на 03.05.2019 року (дату звернення до органів пенсійного фонду), складає 29 років 3 місяці 25 днів, а пільговий стаж відповідно до списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, складав 24 роки 7 місяців 1 день.

Оскільки, відповідачем визнається пільговий стаж - 24 роки 7 місяць1 день, а в ході розгляду справи судом встановлено, що до пільгового стажу позивача також повинно бути зараховано пільговий стаж - 6 місяців 25 днів то з урахуванням того, що загальний стаж у такому випадку є більшим, ніж 25 років, наявні всі підстави для призначення пенсії позивачу у відповідності до положень ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки, у призначенні пенсії відповідачем було відмовлено рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформленому листом від 11.05.2019 р. за вих. №799/03.15/12, а позивачем у позові питання щодо визнання протиправною відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах поставлено не було, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та з метою повного захисту прав та інтересів ОСОБА_1 визнати протиправною відмову пенсійного органу в призначенні пенсії.

Частиною 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Зважаючи на встановлені обставини справи, а також той факт, що позивачем до пенсійного органу було подано всі необхідні документи для призначення пенсії на пільгових умовах, суд вважає за можливе прийняти рішення про зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу з дня звернення його до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України,в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до положень ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями2, 9, 73-78, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги буд. 26, ) про зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах, оформленої листом від 11.05.2019 р. за вих. №799/03.15/12.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком у відповідності до положень ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 01.01.1993 р. по 25.06.1993 р. гірником підземним 2 розряду з повним робочим днем під землею на дільниці Криворізький колектор у шахтобудівному управлінні № 2 Державного спеціалізованого будівельно-монтажного тресту по підземному будівництву та реконструкції шахт, кар`єрів «Кривбасшахтопроходка».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 03 травня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги буд. 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева