Справа № 640/4932/19
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

21 квітня 2020 року м. Київ№ 640/4932/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію

ПАТ КБ "Євробанк"

третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

22.03.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Євробанк", в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства КБ «Євробанк» Волкова О.Ю. щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів у публічному акціонерному товаристві КБ «Євробанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 197 514,07 грн.;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства КБ «Євробанк» Волкова О.Ю. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до бази даних щодо ОСОБА_1 як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерному товаристві КБ «Євробанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 197 514,07 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.03.2019р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи.

18.04.2019р. відповідачем подано клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем шестимісячного строку на звернення до суду. Клопотання обґрунтовано тим, що про порушення свої прав позивачу стало відомо у 2017 році з листа № 01-141/7458 від 22.12.2016р. про нікчемність правочину з розміщення коштів, а з позовною заявою позивач звернувся лише 22.03.2019р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.03.2020р. позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху відповідно до вимог ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з зазначенням поважності підстав для його поновлення.

01.04.2020 позивачем подано клопотання про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та його поновлення. В якості поважності підстав для поновлення пропущеного строку позивач посилається на те, що позивачем неодноразово вживалися заходи щодо отримання пояснень від відповідача щодо причин не включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, а також отримання копії рішення, яке стало підставою для такого не включення, однак будь-яких повідомлень, листів, тощо, від відповідача позивач так і не отримав.

Також позивач в клопотанні посилається на те, що він вже звертався до відповідача із позовом про визнання протиправним та скасування рішення, яке стало підставою для не включення позивача до Переліку вкладників та зобов`язання Відповідача вчинити відповідні дії. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2017р. у справі № 826/8560/17 було відкрито провадження в адміністративній справі, проте ухвалою від 22.03.2018р. позовну заяву було залишено без розгляду з підстави неявки позивача у судове засідання та ненадання суду витребуваних документів. Однак, позивач не отримував ні ухвал суду від 11.07.2018р., від 22.03.2018р., ні судових повісток та не був обізнаний про необхідність подання суду оригіналів документів, а також власного письмового підтвердження про відсутність аналогічного судового спору.

Згідно статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з комп`ютерної програми «Діловодство суду», 07.07.2017 позивач вже звертався до суду з аналогічною позовною заявою. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.07.2017 (суддя Літвінова А.В.) було відкрито провадження у справі №826/8560/17 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Євробанк" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Судом витребувано від судді Літвінової А.В. матеріали справи №826/8560/17 для огляду, з якої вбачається, що після відкриття провадження у справі №826/8560/17, ухвалою від 11.07.2017р. закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 07.12.2017р. Отримання вказаної ухвали позивачем 24.07.2017р. підтверджується наявним у справі №826/8560/17 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 800.

В подальшому, у зв`язку з неявкою в судове засідання 07.12.2017р. представників сторін, розгляд справи було відкладено на 22.03.2018р., про що сторонам було надіслано повістки, яку позивач отримав 26.12.2017р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 584.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.03.2018 у справі №826/8560/17 позовну заяву було залишено без розгляду, у зв`язку з неякою позивача в судові засідання та неподання витребуваних судом документів. Вказану ухвалу було отримано позивачем 29.03.2018р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 850.

Копія позовної заяви зі справи №826/8560/17, а також копії вказаних вище рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень залучені до матеріалів даної справи.

Отже, позивач повідомлявся належним чином про хід розгляду справи №826/8560/17, а також про залишення його позову без розгляду у зв`язку з його неявкою в судове засідання.

Окрім того, у разі незгоди позивача з процесуальними рішеннями суду у справі №826/8560/17, останній не був позбавлений права оскаржити ухвалу суду від 22.03.2018 у справі №826/8560/17 про залишення позову без розгляду в апеляційному порядку.

Таким чином, принаймні з 07.07.2017р. позивачу було відомо про порушення відповідачем його прав в частині не включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів на суму 197 514,07 грн., у зв`язку з чим позивач і звернувся у 2017 році з відповідним позовом до суду, проте позовна заява була залишене без розгляду виключно з підстав бездіяльності позивача.

З часу залишення позовної заяви без розгляду (22.03.2018) минув один рік, після чого позивач повторно звернувся з позовною заявою до суду - 22.03.2019р.

Суд відзначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Вищезазначене дає підстави стверджувати, що позивач мав реальну можливість вчасно звернутись до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів у строки передбачені ч.2 ст. 122 КАС України.

Отже, Позивачем не надано суду достатніх доказів щодо причин не звернення до суду в межах строку визначеного ч.2 ст. 122 КАС України.

Суд також звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Таким чином, позивач звернувся до суду з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ч.2 ст. 122 КАС України, при цьому не навів обставин, які об`єктивно перешкоджали зверненню до суду та не залежали від волі позивача.

У відповідності до положень ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом в ухвалах від 17 квітня 2018 року у справі № 9901/473/18, від 11 березня 2019 року у справі №9901/95/19 та від 08 квітня 2019 року у справі № 9901/138/19.

Додатково суд звертає увагу при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі «Пономарьов проти України» Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22.10.96 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, що також прописано у Рішенні Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року, яким визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Згідно з п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду у зв`язку з не наведенням поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 122, 123, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Євробанк" про залишення позовної заяви без розгляду.

2. Відмовити ОСОБА_1 у клопотанні про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та його поновлення.

3. Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Євробанк" про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

4. Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Патратій