Справа № 200/12839/19-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 р. Справа№200/12839/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Сафронової Ю.Л. та представників сторін:

позивача не з`явився;

відповідача Вовченко Т.А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального підприємства Донецький регіональний центр поводження з відходами до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство Донецький регіональний центр поводження з відходами (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якого просить визнати протиправними податкові повідомлення-рішення від 21.03.2019р. № , № , № про застосування штрафних санкцій та скасувати їх повністю.

Позивач, серед іншого, зазначає, що підприємством додано сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили №2498/05-4 від 20.08.2014 року, яким позивачу засвідчено настання обставин непереборної сили з 08.08.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів.

На теперішній час, зазначений сертифікат ТПП є чинним та є належним доказом, в силу статті 10 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції-, який підтверджує причини та настання обставин, які не залежали від підприємства та за наявності яких підприємство було позбавлено можливості здійснити своєчасну сплату податку, а тому покладення відповідальності на платника у такому випадку не відповідає закону.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що податковим органом неправомірно застосовано до підприємства штрафні санкції за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з екологічного податку, штрафні санкції за платежем земельного податку з юридичних осіб.

Позивач не визнає податкового боргу та підтверджує своєчасну сплату сум угоджених податкових зобов`язань платіжними дорученнями та вважає що положення статті 10 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції застосовуються до спірних правовідносин та є спеціальною нормою закону, яка поширюється на суб`єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність на певній території протягом певного періоду в часі, в силу об`єктивних обставин проведення антитерористичної операції, факти про які, в свою чергу, підлягають підтвердженню належними засобами та у передбачений чинним законодавством спосіб, що відповідно встановлює підстави для звільнення від відповідальності цих платників податків.

Представник відповідача до суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач, серед іншого, посилається на те, згідно з пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового кодексу України.

Позивач самостійно подав звітну податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік 14.02.2018 за №, в якій самостійно визначив річну суму грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб до сплати - 135707,69 грн. з розбивкою помісячно (січень - листопад - 11315,64 грн., грудень - 11315,65 грн.

Крім того, позивачем на порушення вимог п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України допущено несвоєчасну сплату узгоджених зобов`язань із земельного податку та екологічного податку із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати сум грошового зобов`язання.

Щодо посилань позивача на своєчасність сплати узгодженого грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб та екологічного податку відповідач зазначає, що відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 Податкового кодексу України або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідач зазначає, що станом на 09.06.2016 року, 19.11.2018 року та 21.01.2019 року в ІКП КП «ДРЦ поводження з відходами» (по коду платежу 19010300) за позивачем обліковувався податковий борг, який згідно пункту 87.9 статті 87 Кодексу був погашений згідно з черговістю його виникнення, що підтверджується даними ІКП з екологічного податку.

Станом на 30.07.2018 року, 30.08.2018 року, 30.09.2018 року, 30.10.2018 року, 31.10.2018 року, 30.11.2018 року в ІКП КП «ДРЦ поводження з відходами» (по коду платежу 18010500) обліковувався податковий борг, який згідно пункту 87.9 статті 87 Кодексу був погашений згідно з черговістю його виникнення, що підтверджується даними ІКП з земельного податку з юридичних осіб.

Крім того відповідач зазначив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.03.2016 у справі №805/299/15-а КП «Донецький регіональний центр поводження з відходами» надано розстрочення сплати податкового боргу з екологічного податку у загальній сумі 305566,92 грн.

Проте, розстрочення виконання судового рішення, застосоване адміністративним судом, не звільняє платника податків від відповідальності, передбаченої п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 вказаної статті встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Отже, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач Комунальне підприємство Донецький регіональний центр поводження відходами (юридична адреса Донецька область, м. Краматорськ , вул. Танкістів, б. 176., ), перебуває на податковому обліку у відповідача.

Головним управлінням ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати узгодженого грошового зобов`язання з екологічного податку згідно податкового повідомлення рішення (форма «Ш») № від 18.12.2018 року, рішення суду про розстрочення податкового боргу, самостійно визначеного грошового зобов`язання з екологічного податку за 3 квартал 2018 року, самостійно визначеного гошового зобов`язання з земельного податку за червень-жовтень 2018 року, узгодженого грошового зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення (форми «Ш») № 043464407 від 24.09.2018 року Комунального підприємства Донецький регіональний центр поводження з відходами .

За наслідками перевірки було складено акт перевірки від 28 лютого 2019 року № 41/05-99-44-07/34850326, у висновках якого зазначено, що дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання з екологічного податку згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») № від 18.12.2018 року, згідно рішення суду про розстрочення податкового боргу (ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року по справі № 805/299/15-а про розстрочення виконання постанови суду від 19 лютого 2015 року по адміністративній справі № 805/299/15-а), самостійно визначеного грошового зобов`язання з екологічного податку за 3 квартал 2018 року, самостійно визначеного грошового зобов`язання з земельного податку червень-жовтень 2018 року узгодженого грошового зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») № від 24.09.2018 року (а.с. 15-16).

На підстави акту перевірки податковим органом сформовано податкові повідомлення-рішення:

- № від 21 березня 2019 року, яким зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 73480,43 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб (а.с. 10);

- № від 21 березня 2019 року, яким зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 26019,76 грн. з платежем надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місяцях чи на об`єкта, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировин (а.с. 12);

- № від 21 березня 2019 року, яким зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 68034,06 грн. за платежем надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировин (а.с. 13).

Рішенням Донецького окружного адміністративног суду від 19.02.2015 року позов Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області до Комунального підприємства "Донецький регіональний центр поводження з відходами" про стягнення заборгованості з земельного податку, податку на додану вартість, з надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення як вторинної сировини у загальному розмірі 793262,04 грн. - задоволено.

Присуджено до стягнення кошти з рахунків у банках, обслуговуючих Комунальне підприємство "Донецький регіональний центр поводження з відходами" () в рахунок погашення податкового боргу:

із земельного податку у сумі 29547,54 грн. у рахунок місцевого бюджету на розрахунковий рахунок № 0059, код платежу 18010500, банк отримувача ГУДКСУ у Донецькій області, , МФО 834016;

із податку на додану вартість у сумі 458147,58 грн. у рахунок державного бюджету на розрахунковий рахунок № 0059, код платежу 14010100, банк отримувача ГУДКСУ у Донецькій області, , МФО 834016;

із надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення як вторинної сировини у сумі 305566,92 грн. у рахунок місцевого бюджету на розрахунковий рахунок № 0059, код платежу 19010301, банк отримувача ГУДКСУ у Донецькій області, , МФО 834016, а всього : 793262,04 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року в справі 825/299/15-а позивачу було розстрочене виконання постанови суду від 19 лютого 2015 року за позовом Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області до Комунального підприємства "Донецький регіональний центр поводження з відходами" про стягнення заборгованості з земельного податку, податку на додану вартість, з надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення як вторинної сировини у загальному розмірі 793262,04 грн. до 31 грудня 2019 року зі сплатою, починаючи з квітня по грудень 2016 року, суми боргу у розмірі 60000 грн., з січня 2017 року, щомісячно по 5000 грн., протягом 24 місяців, у період з січня 2019 року по 31 грудня 2019 року, зі сплатою щомісячно по 48642,87 грн., до повного погашення суми податкового боргу (а.с. 98-100).

На виконання вказаної ухвали, відповідно до графіку погашення сум податкового боргу позивачем було сплачено екологічний податок (надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення як вторинної сировини) на загальну суму 306000,00 грн., платіжне доручення №29 від 21.01.2019р. на суму 200000,00 грн.;№47 від 31.01.2019р. на суму 106000,00 грн. (а.с. 17-18).

Відповідачем у відзиві зазначено, що станом на 09.06.2016 року, 19.11.2018 року та 21.01.2019 року в ІКП КП «ДРЦ поводження з відходами» (по коду платежу 19010300) обліковувався податковий борг, який згідно пункту 87.9 статті 87 Кодексу був погашений згідно з черговістю його виникнення, що підтверджується даними ІКП з екологічного податку та станом на 30.07.2018 року, 30.08.2018 року, 30.09.2018 року, 30.10.2018 року, 31.10.2018 року, 30.11.2018 року в ІКП КП «ДРЦ поводження з відходами» (по коду платежу 18010500) обліковувався податковий борг, який згідно пункту 87.9 статті 87 Кодексу був погашений згідно з черговістю його виникнення, що підтверджується даними ІКП sз земельного податку з юридичних осіб.

Окрім цього підприємством надано сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили від 20 серпня 2014 року № 2498/05-4, яким засвідчено настання обставин непереборної сили з 08 вересня 2014 року при здійсненні позивачем господарської діяльності на території Донецької області та дотримання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів (а.с. 19).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 54.1 статті 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

За приписами п. 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 126.1 ст. 126 ПК України регламентовано, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Положеннями п. 287.3 ст. 287 ПК України регламентовано, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 240.1 ст. 240 ПК України платниками екологічного податку є суб`єкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються:

викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення;

скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти;

розміщення відходів (крім розміщення окремих видів (класів) відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (об`єктах) суб`єктів господарювання);

утворення радіоактивних відходів (включаючи вже накопичені);

тимчасове зберігання радіоактивних відходів їх виробниками понад установлений особливими умовами ліцензії строк.

Згідно з п. 250.2 ст. 250 ПК України платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

За приписами п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 32 ПК України зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється у формі: відстрочки; розстрочки. Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов`язку.

Розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу, відповідно до пункту 100.1 статті 100 ПК України, є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Тобто, розстрочення (відстрочення) податкового боргу здійснюється виключно на платній основі, а плата (проценти) дорівнюють саме розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки розстрочення сплати податкового боргу є платним, то за розстрочення, що передбачено статтею 100 ПК України (за договором) платою є проценти, що дорівнюють розміру пені, розмір якої визначено пунктом 129.4 статті 129 Податкового кодексу України, а за розстрочення сплати податкового боргу за судовим рішенням - пеня, розмір якої визначено пунктом 129.4 статті 129 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, а також те, що розстрочення є лише формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу, яка може застосовуватись, в тому числі, і у процедурі примусового стягнення податкового боргу, при такому розстроченні має враховуватись стаття 100 ПК України, яка містить правове регулювання з цього питання.

Рішення суду про розстрочення сплати податкового боргу є лише процесуальним рішенням, що визначає спосіб виконання судового рішення про стягнення податкового боргу шляхом розстрочення сплати боргу та не звільняє платника податків від відповідальності у вигляді пені, передбаченої підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, а така пеня фактично і є платою за таке розстрочення.

Суд зазначає, що постановлення Донецьким окружним адміністративним судом ухвали про розстрочення сплати податкового боргу не змінює статус такої заборгованості та не спростовує того факту, що боржник вчинив податкове правопорушення у вигляді його несплати і таке правопорушення триває до часу погашення боргу в добровільному чи примусовому порядку.

Крім цього, з додаткових пояснень відповідача та матеріалів справи, встановлено наступні обставини.

Щодо ППР форми «Ш» № від 15.02.2019 року.

З огляду на розрахунок штрафної санкції з платежу екологічний податок (код платежу 19010300), при розрахунку суми штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання з екологічного податку, враховано:

- ППР (форма «Ш») № від 07.09.2018 у сумі 40000,0 грн. по терміну сплати 21.09.2018 року ,

- ППР (форма «Ш») № від 28.08.2018 у сумі 114000,01 грн. по терміну сплати 21.09.2018 року,

- ППР (форма «Ш») № від 24.09.2018 у сумі 67273,94 грн. по терміну сплати 08.10.2018 року,

- податкової декларації екологічного податку за 3 квартал 2018 року № від 25.10.2018 р., додаток 3 № від 25.10.2018 р. у сумі 218757,30 грн. по терміну сплати 19.11.2018 року

Як було зазначено вище, відповідно до п.87.9 ст. 87 ПКУ, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Зокрема, станом на 26.12.2018 року (дату погашення КП «ДРЦ поводження з відходами» податкового боргу платіжним дорученням № 538 від 26.12.2018 у сумі 200000,0 грн) в ІКП по коду платежу 19010300 обліковувалась заборгованість у загальній сумі 442570,19 грн. (у т.ч. недоїмка (основний платіж) - 440013,79 грн., залишок несплаченої пені - 2556,70 грн.).

Залік сплаченої суми згідно платіжного доручення № 538 від 26.12.2018 року в рахунок погашення наявного податкового боргу проведено згідно п.87.9 ст. 87 ПКУ та відображено в ІКП наступним чином:

- зменшено боргу по ППР № від 07.09.2018 у сумі 39982,54 грн. (борг у сумі 17,46 грн. погашено платіжним дорученням № 485 від 13.11.2018);

- за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання згідно ППР № від 07.09.2018 в автоматичному режимі нараховано пені у сумі 2200,46 грн.;

- зменшено боргу по ППР № від 28.08.2018 сумі 114000,01 грн.;

- за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання згідно ППР № від 28.08.201 в автоматичному режимі нараховано пені у сумі 6274,05 грн.;

- зменшено боргу (автоматично нарахованої пені) у сумі 2555,88 грн.;

- зменшено боргу по ППР № від 24.09.2018 у сумі 43461,57 грн.;

- за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання згідно ППР № від 24.09.2018 в автоматичному режимі нараховано пені у сумі 2006,14 грн.;

Станом на 21.01.2019 року (дату погашення КП «ДРЦ поводження з відходами» податкового боргу платіжним дорученням № 29 від 21.01.2019 у сумі 200000,0 грн) в ІКП по коду платежу 19010300 обліковувалась заборгованість у загальній сумі 253050,84 грн. ( у т.ч. недоїмка (основний платіж) - 242569,67 грн., залишок несплаченої пені - 10481,17 грн.).

Залік сплаченої суми згідно платіжного доручення № 29 від 21.01.2019 року в рахунок погашення наявного податкового боргу проведено згідно п.87.9 ст. 87 ПКУ та відображено в ІКП наступним чином:

- зменшено боргу по ППР № від 24.09.2018 у сумі 23812,37 грн.;

- за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання згідно ППР № від 24.09.2018, в автоматичному режимі нараховано пені у сумі 1465,53 грн.;

- зменшено боргу (автоматично нарахованої пені) у сумі 0,55 грн.;

- зменшено боргу по податковій декларації з екологічного податку за 3 квартал 2018 року № від 25.10.2018 р., додаток 3 № від 25.10.2018 р. у сумі 176187,11 грн.

Таким чином, за актом попередньої камеральної перевірки (від 25.01.2015 №8/05-99-44-07/34850326) залишок несвоєчасно сплаченого узгодженого грошового зобов`язання за 3 квартал 2018 року згідно податкової декларації екологічного податку № від 25.10.2018 р., додаток 3 № від 25.10.2018 р. складає 42570,19 грн. (218757,30 - 176187,11=42570,19).

Отже, штрафні санкції з екологічного податку у сумі 13606,81 грн. відповідно до оскаржуваного ППР № від 21.03.2019 застосовані, на суму несвоєчасно сплаченого узгодженого грошового зобов`язання за виключенням узгодженого грошового зобов`язання у сумі 176187,11 грн., по якому раніше застосовані штрафні санкції згідно ППР № від 15.02.2019 року.

Таким чином, відповідно розрахунку штрафної санкції з платежу екологічний податок (код платежу 19010300) оскаржуваного ППР форма «Ш» № від 21.03.2019, з урахуванням вищезазначеного, враховано:

- податкова декларація екологічного податку за 3 квартал 2018 року № від 25.10.2018 р., додаток 3 № від 25.10.2018 р. у сумі 218757,30 грн. по терміну сплати 19.11.2018;

- рішення суду про розстрочення податкового боргу по справі №805/299/15 у сумі 305566,92 грн. по терміну сплати 09.06.2016.

Відповідно розрахунку штрафної санкції з платежу екологічний податок (код платежу 19010300) оскаржуваного ППР форма «Ш» № від 21.03.2019, з урахуванням вищезазначеного, враховано:

- ППР (форма «Ш») № від 18.12.2018 у сумі 37279,20 грн. по терміну сплати 21.01.2019. (КП «ДРЦ поводження з відходами» самостійно подало звітну податкову декларацію екологічного податку за 3 квартал 2018 року за № від 25.10.2018 (додаток 3 № від 25.10.2018), в якій самостійно визначило грошове зобов`язання з екологічного податку до сплати у сумі 218757,30 грн. Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення - рішення (форма „Ш) № від 18.12.2018 про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання з екологічного податку у сумі 37279,20 грн. (20 %)).

Залік сплаченої суми згідно платіжного доручення № 47 від 31.01.2019 року в рахунок погашення наявного податкового боргу проведено згідно п.87.9 ст. 87 ПКУ та відображено в ІКП КП «ДРЦ поводження з відходами» з платежу екологічний податок (код платежу 19010300).

2. Щодо ППР форма «Ш» № від 15.02.2019 року

З огляду на розрахунок штрафної санкції із земельного податку (код платежу 18010500), при розрахунку суми штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання з земельного податку за грудень 2017 року, враховано:

узгоджене грошове зобов`язання з земельного податку за податковою декларацією з плати за землю:

- за 2017 рік № від 16.02.2017 р. у сумі 11315,65 грн. по терміну сплати 30.01.2018;

- за січень - червень 2018 року № від 14.02.2018 р. у сумі 11315,64 грн. по терміну сплати 03.02.2019; у сумі 11315,64 грн. по терміну сплати 30.03.2019; у сумі 11315,64 грн. по терміну сплати 30.04.2019; у сумі 11315,64 грн. по терміну сплати 30.05.2019; у сумі 11315,64 грн. по терміну сплати 30.06.2019; у сумі 11315,64 грн. по терміну сплати 30.07.2019, враховано, що відповідно до п.87.9 ст. 87 ПКУ у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Зокрема, станом на 26.12.2018 року (дату погашення КП «ДРЦ поводження з відходами» податкового боргу платіжним дорученням № 537 від 26.12.2018 у сумі 100000,0 грн) в ІКП по коду платежу 18010500 обліковувалась заборгованість у загальній сумі 223553,09 грн. ( у т.ч. недоїмка (основний платіж) - 149492,47 грн., залишок несплаченої пені - 74060,62 грн.).

Залік сплаченої суми згідно платіжного доручення № 537 від 26.12.2018 року в рахунок погашення наявного податкового боргу проведено згідно п.87.9 ст. 87 ПКУ та відображено в ІКП наступним чином:

зменшено боргу за грудень 2017 року по податковій декларації з плати за землю за 2017 рік № від 16.02.2017 р. у сумі 8462,13 грн. (борг у сумі 2853,52 грн. погашено платіжним дорученням № 486 від 13.11.2018);

за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання за грудень 2017 року згідно податкової декларації з плати за землю за 2017 рік № від 16.02.2017 р. в автоматичному режимі нараховано пені у сумі 978,13 грн.;

зменшено боргу за січень 2018 року по податковій декларації з плати за землю за 2018 рік № від 14.02.2018 р. у сумі 11315,64 грн.;

за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання за січень 2018 року згідно податкової декларації з плати за землю за 2018 рік № від 14.02.2018 р. в автоматичному режимі нараховано пені у сумі 1144,58 грн.;

зменшено боргу за лютий 2018 року по податковій декларації з плати за землю за 2018 рік № від 14.02.2018 р. у сумі 11315,64 грн.;

за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання за лютий 2018 року згідно податкової декларації з плати за землю за 2018 рік № від 14.02.2018 р. в автоматичному режимі нараховано пені у сумі 997,02 грн.;

зменшено боргу за березень 2018 року по податковій декларації з плати за землю за 2018 рік № від 14.02.2018 р. у сумі 11315,64 грн.;

за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання за березень 2018 року згідно податкової декларації з плати за землю за 2018 рік № від 14.02.2018 р. в автоматичному режимі нараховано пені у сумі 831,0 грн.;

зменшено боргу за квітень 2018 року по податковій декларації з плати за землю за 2018 рік № від 14.02.2018 р. у сумі 11315,64 грн.;

за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання за квітень 2018 року згідно податкової декларації з плати за землю за 2018 рік № від 14.02.2018 р. в автоматичному режимі нараховано пені у сумі 668,24 грн.;

зменшено боргу за травень 2018 року по податковій декларації з плати за землю за 2018 рік № від 14.02.2018 р. у сумі 11315,64 грн.;

за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання за травень 2018 року згідно податкової декларації з плати за землю за 2018 рік № від 14.02.2018 р. в автоматичному режимі нараховано пені у сумі 496,65 грн.;

зменшено боргу (автоматично нарахованої пені) у сумі 27541,05 грн.; зменшено боргу за червень 2018 року по податковій декларації з плати за землю за 2018 рік № від 14.02.2018 р. у сумі 7418,62 грн.

При складанні розрахунку штрафних санкцій до ППР форма «Ш» № від 15.02.2019 року, внаслідок технічної помилки по терміну сплати 30.04.2018, 30.05.2018, 30.06.2018, 30.07.2018 відображена податкова декларація з плати за землю за 2017 рік № від 16.02.2017р., а позивач фактично порушив терміни сплати узгодженого грошового зобов`язання із земельного податку за березень - червень 2018 року, згідно податкової декларації з плати за землю за 2018 рік № від 14.02.2018 р.

Зазначене порушення відображено в акті камеральної перевірки № 8/05-99-44- 07/34850326 від 25.01.2019 року.

Таким чином, за актом попередньої камеральної перевірки (від 25.01.2015 №8/05-99- 44-07/34850326) залишок несвоєчасно сплаченого узгодженого грошового зобов`язання за землю 2018 року згідно податкової декларації з земельного податку № від 14.02.2018 складає 3897, 02 грн. (11315,64 - 7418,62 = 3897,02).

Отже, штрафні санкції з земельного податку у сумі 14696,81 відповідно до оскаржуваного ППР № від 21.03.2019 застосовані на суму несвоєчасно сплаченого узгодженого грошового зобов`язання за виключенням узгодженого грошового зобов`язання у сумі 7418,62 грн. по якому раніше застосовані штрафні санкції згідно ППР № від 15.02.2019 року.

Відповідно розрахунку штрафної санкції з земельного податку (код платежу 18010500), спірного ППР форми «Ш» № від 21.03.2019, з урахуванням вищезазначеного, враховано:

податкова декларація із земельного податку в сумі 11315,64 грн. по терміну сплати 30.07.2018 року;

податкова декларація із земельного податку в сумі 11315,64 грн. по терміну сплати 30.08.2018 року;

податкова декларація із земельного податку в сумі 11315,64 грн. по терміну сплати 30.09.2018 року;

податкова декларація із земельного податку в сумі 11315,64 грн. по терміну сплати 30.10.2018 року;

- ППР (форма «Ш») № від 24.09.2018 року у сумі 27873,94 грн. по терміну сплати 31.10.2018 року (позивачем самостійно подано звітну податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік 14.02.2018 року за №, в якій самостійно визначено річну суму грошового зобов`язання із земельного податку з юридичних осіб до сплати - 135707,69 грн. з розбивкою помісячно (січень - листопад - 11315,64 грн., грудень - 11315,65 грн).

Суд зазначає, що згідно з п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Отже, відповідачем було прийнято податкове повідомлення рішення (форма «Ш») № від 24.09.2018 року про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання із земельного податку з юридичних осіб у сумі 27873,94 грн.);

Також відповідачем врахована податкова декларація позивача із земельного податку № від 14.02.2018 у сумі 11315,64 грн. по терміну сплати 30.11.2018 року.

Залік сплаченої суми згідно платіжного доручення № 48 від 31.01.2019 року в рахунок погашення наявного податкового боргу проведено згідно п.87.9 ст. 87 ПКУ та відображено в ІКП позивача із земельного податку (код платежу 18010500).

Подання позивачем вищевказаних податкових декларацій з екологічного та земельного податку не є спріним та позивачем не заперечується

Суд не приймає посилання позивача на скасування податкового повідомлення - рішення № від 15.02.2019 року (врахованого відповідачем у розрахунку) рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.08.2019 року в справі № 200/6869/19-а, оскільки вказане рішення суду було скасовано постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2020 року.

Крім цього, відповідно до розрахунку до спріних податкових повідомлень-рішень, видно, що штрафні санкції за відповідними попередніми податковими повідомленнями - рішеннями враховувались як переплата, а не заборгованість при визначенні сум штрафних санкцій за спірними у даній справі податковими повідомленнями - рішеннями.

Суд не приймає посилання позивача на ст. ст. 10-11 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, як на підставу звільнення від виконання спірних зобов`язань, оскільки вони не містять норм, які звільняють позивача від обов`язку щодо сплати спірних податкових зобов`язань, а лише містять положення щодо порядку підтвердження обставин непереборної сили, які можуть бути використані для, наприклад, звільнення від відповідальності за договорними зобов`язаннями чи для розстрочення податкових зобов`язань, тощо.

Вказаний закон взагалі не містить норм щодо звільнення суб`єктів від виконання обов`язків зі сплати екологічного податку, а редакція вказаного закону станом на момент виникнення зобов`язань із земельного податку (2018 рік) вказує про звільнення від сплати за користування лише земельними ділянками, які розташовані в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та тих, що розташовані на лінії зіткнення.

Місто Краматорськ Донецької області, де, відповідно до акту перевірки розташована земельна ділянка, за яку нараховано податок, не відноситься до жодного з вказаних переліків.

Крім цього, щодо наявності сертифіката (висновку) Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили від 20 серпня 2014 року № 2498/05-4 як підстави для звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату сум узгоджених податкових зобов`язань, суд зазначає про наявні у цих правовідносинах правові висновки Верховного Суду.

Верховний Суд зазначає, що указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції № 1669-VII (далі Закон № 1669-VII), який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1669-VII цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім п. 4 ст. 11 Прикінцеві та перехідні положення цього Закону.

Дія Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з положеннями ст. 10 Закону № 1669-VII протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

За приписами статті першої цього Закону період проведення антитерористичної операції час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Пунктом 5 ст. 11 Закону № 1669-VII передбачено обов`язок Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 жовтня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14.04.2014 № 405/2014 у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669-VII розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

05 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1079-р, яким було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Пунктом 3 наведеного розпорядження визнані такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 та від 05 листопада 2014 року № 1079-р.

Так, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р м. Краматорськ Донецької області, на території якого позивач зареєстрований як юридична особа, включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Аналізуючи наявний в матеріалах справи Сертифікат як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань щодо сплати податку з доходів фізичних осіб, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 14 -1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні (в редакції від 02.09.2014) визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною першою статті 14 вказаного вище Закону регламентовано, що Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), який набрав чинності з 18.12.2014 та чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 6.1. цього Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні в редакції від 02.09.2014, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів (стаття 6.2.)

Якщо сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України/регіональної ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення. Засвідчення форс-мажорних обставин у такому випадку проводиться на загальних засадах відповідно до цього Регламенту.

Суд зазначає, що:

- на час виникнення спірних правовідносин діяв Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом, що затверджений рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), який і має застосовуватись до спірних правовідносин;

- порядком передбачено, що засвідченню підлягають форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) по кожному окремому податковому та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання якого настало згідно нормативно - правових актів проте таке виконання стало неможливим через наявність зазначених обставин;

- сертифікат не може засвідчувати форс-мажорні обставини на майбутнє. У разі якщо сертифікат про форс-мажорні обставини виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення.

Отже, наданий позивачем сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили від 20 серпня 2014 року № 2498/05-4 не є належним доказом, який посвідчує настання обставин непереборної сили відносно несвоєчасної сплати КП Донецький регіональний центр поводження з відходами спірних податкових зобов`язань у спірний період, оскільки він засвідчує обставини непереборної сили лише у м. Донецьку та лише у період з 14.04.2014 до моменту його видачі (20.08.2014 року) .

Зазначення у наведеному сертифікаті того, що на момент видачі обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо не є доказом того, що він засвідчує відповідні обставини безстроково, тобто на майбутнє. Навпаки, враховуючи, що в грудні 2014 року Порядок засвідчення форс-мажорних обставин був затверджений в новій редакції, який має застосовуватись до спірних правовідносин та в якому фактично було уточнено, що якщо на момент видачі Сертифікату обставини непереборної сили тривають та період дії яких встановити неможливо, то заявник має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату.

Вказані правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 805/685/17-а.

Враховуючи викладене, відповідачем вірно нараховано позивачу штрафні санкції за несвоєчасне виконання зобов`язань зі сплати екологічного та земельного податку і правомірно прийнято спірні податкові повідомлення-рішення.

Таким чином,позовні вимоги є необгрунтованими, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати позивача не відшкодовуються.

Керуючись Податковим Кодексом України, Законами України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та «Про торгово-промислові палати в Україні», Регламентом засвідчення Торгово - промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що затверджений Рішенням Президії Торгово - промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), Переліком населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Комунального підприємства Донецький регіональний центр поводження з відходами до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, відмовити повністю.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 02 березня 2020 року.

Повне рішення складено 22 квітня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З огляду на те, що в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу 6 Прикінцеві положення КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя С.І. Бабіч