Справа № 761/29791/19
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/471/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Букіної О.М.

при секретарі Ступак М.С.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 7 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Срібного Тимофія Валерійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить суд визнати дії інспектора 3 батальйону 7 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Срібного Тимофія Валерійовича із складання постанови серії ЕАВ № 134791 від 20.07.2019 у справі про адміністративне правопорушення протиправними, а постанову скасувати.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 20.07.2019 відносно нього працівником поліції було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 20.07.2019 о 16:05 год. за адресою: м. Київ, площа Майдан Незалежності, 20, керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив невимушену зупинку на перехресті, чим суттєво заважав проїзду іншим учасникам дорожнього руху чим порушив п. 15.9. ґ. ПДР.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови було вчинене з порушенням норм закону.

Зазначає, що автомобіль позивача знаходився біля непроїзної частини Алеї Героїв Небесної сотні на перехресті Алеї Героїв Небесної та вул. Хрещатик та не ускладнював дорожній рух для інших учасників.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2019 вказану справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

02.09.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 23.09.2019 судом у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідачу та направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Як вбачається з відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення - відповідач ухвалу суду про призначення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні отримав 23.10.2019, однак у встановлений судом строк відзив на позов відповідачем подано не було.

Так само не було направлено на адресу суду заяв або заперечень проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України).

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

З матеріалів справи вбачається, що 20.07.2019 відносно позивача працівником поліції було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 20.07.2019 о 16:05 год. за адресою: м. Київ, площа Майдан Незалежності, 20, керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив невимушену зупинку на перехресті, чим суттєво заважав проїзду іншим учасникам дорожнього руху чим порушив п. 15.9. ґ. ПДР., за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. (а.с.6).

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, та визнається самим позивачем, ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті за адресою: м. Київ, площа Майдан Незалежності, 20.

Відповідно до підпункту п. 15.9.ґ. Правил дорожнього руху України забороняється зупинка на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Так, відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1.10 ПДР України, вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху. Ця ситуація виникає тоді, коли зупинка зумовлена неочікуваною небезпечною для руху несправністю транспортного засобу, загрозою падіння вантажу (або його падінням) або раптовим погіршенням стану здоровя водія, в тому числі і його фізичного стану (осліплення, втома, сонливістю тощо). Не вважається вимушеною зупинка перед світлофором, за вказівкою співробітника поліції, в дозволеному місці, повязана із затором тощо. У цих випадках не потрібно вмикати аварійну світлову сигналізацію або виставляти знак аварійної зупинки. Навмисна зупинка в місці, де це заборонено дорожніми знаками, дорожньою розміткою або відповідними вимогами Правил і де не виконуються умови, перелічені в цьому терміні, в тому числі і з увімкненням аварійної світлової сигналізації, є порушенням ПДР України.

Таким чином, суд вважає, що постанову серії ЕАВ № 134791 від 20.07.2019 обґрунтованою та винесеною відповідно до норм чинного законодавства, а доводи позивача відхиляє, оскільки ним не доведено факт того, що зупинка транспортного засобу була вимушеною та відповідно здійснена з дотриманням ПДР.

Також суд не може погодитися із посиланням позивача про те, що відповідачем у порушення вимог ст. 258 КУпАП не було протягом 3-ох днів надіслано відеоматеріали із зафіксованим фактом порушення позивачем ПДР оскільки нада норма не застосовуєсться на дані правовідносини та стосується лише правопорушень зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що позивачем не заперечувався факт здійснення зупинки транспортного засобу на перехресті за адресою: м. Київ, площа Майдан Незалежності, 20., суд приходить до висновку про те, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведе вище, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 7 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Срібного Тимофія Валерійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Букіна О.М.