Справа № 160/8398/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 160/8398/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання: Новошиька О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 (головуючий суддя Ільков В.В., повний текст складено 08.11.2019)

в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення про опис майна у податкову заставу №732/ від 08.07.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 30.08.2019 року до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення № 732/ про опис майна у податкову заставу від 08.07.2016 року.

Позов обґрунтовано тим, що Податковим керуючим Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято рішення №732/ про опис майна у податкову заставу платника податків ОСОБА_1 , на підставі цього рішення був складений акт опису майна позивача № 103/ від 08.07.2016 року. Вказав, що з отриманого акту опису майна № 103/2453/901876 від 08.07.2016 року на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що в пункті « 1)» взагалі не зазначена жодна графа таблиці опису, а також не вказана загальна сума описаного майна, та відповідно наявність у платника податків ліквідного майна. Окрім того, при складанні самого акту опису майна № 103/ від 08.07.2016 року, відповідачем не взято до уваги вимогу абз.5 п.89.3 ст.89 «Виникнення права податкової застави» Податкового кодексу України, яка наголошує на тому, що в разі відмови платника податків від підписання акту опису майна, опис здійснюється в присутності не менш як двох понятих, проте, Акт опису майна №103/ від 08.07.2016 року не містить інформації щодо дотримання вказаної норми. Крім того, позивач зазначив про те, що він не отримував вимог чи то пропозицій щодо підписання вказаного акту опису майна. Також, вказав, що опис майна був складений за відсутності уповноважених осіб позивача, рішення про опис майна не пред`являлось, від підпису в акті опису майна позивач не відмовлявся, оскільки не був присутній під час його складання. Крім того, відповідачем не в повній мірі проведено заходи, які дають право надати дозвіл на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, оскільки Акт опису майна №103/ від 08.07.2016 року, на думку позивача, не може бути належним документом (доказом) в порядку ст.79 «Подання доказів» КАС України, оскільки не містить на другому аркуші Акту опису майна №103/ від 08.07.2016 року печатки податкової, що суперечить, затвердженій формі заповнення актів опису майна. Отже, відповідачем протиправно проведено опис майна, оскільки Акт опису майна не містить обов`язкових реквізитів і відомостей про детальні характеристики кожного предмета застави, такі як вартість майна, кількість, дата випуску, одиниця виміру, вартість одиниці виміру, підпису платника податків (позивача) або його представника. Відсутні будь-які докази ліквідності майна, зазначеного податковим керуючим в акті (п.2.5) розділу II Порядку №586), отже, відповідачем не здійснено опис майна за результатами оцінки, яка проводиться згідно Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Ухвалою від 10.09.2019 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд поновив позивачу строк звернення до суду (а.с. 2-3).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 в задоволенні позову відмовлено (а.с. 45-49).

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтовано тим, що контролюючим органом було доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятого рішення №732/ від 08.07.2016 року про опис майна у податкову заставу. Акт опису майна відповідає вимогам п. 83.3 ст. 83, п. 91.1 ст. 91 ПКУ та вимогам п. 2.7 Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів №572 від 10.10.2013. Податковий борг з моменту формування податкової вимоги складав 120 249,53грн. Рішенням суду, яке набрало законної сили, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету податковий борг з податку на нерухоме майно в сумі 120 249,53грн. Проте платником податків ОСОБА_1 не було здійснено заходів щодо погашення податкового боргу в розмірі 120 249,53грн., тому суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно яких просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що рішення повинного ґрунтуватися на засадах верховенства права. Вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, а саме не надав оцінки доводам позовної заяви щодо протиправності опису майна з причин не встановлення його вартості. В акті відсутні ознаки ліквідності майна, що було описано в податкову заставу, не було проведено його оцінки, не було зазначено яке саме конкретне майно описується тощо. До акта опису насамперед включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. У разі якщо балансову вартість такого майна не визначено, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідач не надав суду інформацію про проведення ним оцінки нерухомого майна, що було описане ним у податкову заставу, тобто не виконав свого процесуального обов`язку з доведення правомірності рішення про опис майна у податкову заставу. Посилається на рішення Верховного Суду від 03.12.2019 року у справі №826/3182/15, згідно якого зазначено, що відсутність опису оцінки виключає проведення опису майна, балансова вартість якого не визначена.

Відповідачем до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справу по суті.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, представником позивача подано клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника за наявними матеріалами справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішення відповідача про опис майна платника податків у податкову заставу №732/ від 08.07.2016 року та опис майна позивача у податкову заставу було здійснено у зв`язку з наявністю у позивача податкового боргу. Перед описом майна відповідачем було направлено позивачу податкову вимогу №5502-25 від 02.09.2014 року та лист про визначення майна для реєстрації податкової застави, в якому контролюючий орган вказав позивачу прийнятим заходи по погашенню податкового боргу або визначенню майна для опису в податкову заставу. Податковим керуючим 08.07.2016 року на підставі рішення заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 19.02.2016 року № 732/ про опис майна в у податкову заставу, проведено опис такого майна актом № 103/ від 08.07.2016 року відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Акт №103/ від 08.07.2016 року направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення (конверт повернуто за закінченням терміну зберігання). Податковий борг в розмірі 120 249,53грн. - не погашено.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Податкового кодексу України, норми Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів, що затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 року № 572 (зареєстрований в Мінюсті України 31.10.2013 року за № 1841/24373),

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також, відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.

Матеріалами справи підтверджується, що заступником начальника Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області Мельничук М.І. 08.07.2016 року прийнято Рішення про опис майна у податкову заставу №732/, яким вирішено відповідно до ст. 89 ПКУ здійснити опис майна, що перебуває у власності платника податків ОСОБА_1 (а.с. 14).

На підставі цього Рішення про опис майна у податкову заставу №732/ (а.с. 14) податковим керуючим Рукавиця Н.О. проведено опис майна ОСОБА_1 , про що складено Акт опису майна №732/ від 08.07.2016 року (а.с. 12-13).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що Акт опису майна №732/ від 08.0.2016 року не містить зазначень, яке саме майно ОСОБА_1 описано (зазначено лише, що описано «все нерухоме майно боржника»).

Зокрема Акт опису майна №732/ від 08.07.2016 року не містить найменування майна, що описано; не містить характеристику майна, що описано (кількість, вартість, одиниці та ін.); не містить загальну суму описаного майна.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції такий акт опису містить недоліки, які можуть бути підставою для висновку, що суб`єкт владних повноважень при складанні акту опису майна діяв у не відповідності до вимог податкового законодавства України.

Водночас, в позові позивач не просить визнати протиправними дії відповідача щодо складання акт опису майна, позивач безпосередньо просить визнати протиправним та скасувати Рішення про опис майна у податкову заставу №732/ від 08.07.2016 року. При цьому, Акт опису майна складений на підставі Рішення про опис майна у податкову заставу.

Приймаючи Рішення про опис майна у податкову заставу №732/ від 08.07.2016 року відповідач виходив з того, що позивач має податковий борг по податку на нерухоме майно в загальній сумі 120 249,53грн. (інформація про наявність податкового боргу міститься в АІС «Податковий блок»).

Слід зазначити, що підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, визначено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

При цьому, податкова застава - це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом (пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПКУ).

Зокрема, у разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Відповідно до пунктів 88.1 та 88.2 статті 88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

В силу приписів пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі:

- несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Отже, якщо платник податків не сплачує у встановлений строк грошове зобов`язання, то у контролюючого органу виникає право податкової застави.

Відповідно до пункту 89.2 статті 89 Податкового кодексу України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого, відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також, на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі, якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

У разі, якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Право податкової застави не поширюється на майно, визначене підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 цього Кодексу, на іпотечні активи, що належать емітенту та є забезпеченням відповідного випуску іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, на грошові доходи від цих іпотечних активів до повного виконання емітентом зобов`язань за цим випуском іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, а також, на склад іпотечного покриття та грошові доходи від нього до повного виконання емітентом зобов`язань за відповідним випуском звичайних іпотечних облігацій.

Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до пункту 89.3 наведеної статті, майно на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Отже, опис майна у податкову заставу є наслідком рішення керівника контролюючого органу (таке рішення керівника контролюючого органу має бути пред`явлено платнику податків, що має податковий борг).

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку, опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Згідно пункту 89.5 статті 89 Податкового кодексу України, у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Якщо майно платника податків є неподільним і його балансова вартість більша від суми податкового боргу, таке майно підлягає опису у податкову заставу у повному обсязі (пункт 89.6 статті 89 Податкового кодексу України).

Рішення відповідача №732/ від 08.07.2016 року (про опис майна у податкову заставу) прийнято виходячи з того, що за позивачем обліковувалась заборгованість з податку на нерухоме майно в загальній сумі 120 249,53 гривень.

Слід взяти до уваги, що 02.09.2014 року контролюючим органом було сформовано та направлено засобами поштового зв`язку на адресу позивача податкову вимогу форми «Ф» №5502-25 на загальну суму боргу у розмірі 120 249,53 гривень. Цю вимогу позивач отримав 10.10.2014 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 31).

Доказів оскарження позивачем податкової вимоги форми «Ф» №5502-25 від 02.09.2014 року на загальну суму боргу у розмірі 120 249,53 гривень, матеріли справи не містять.

Податковий борг з моменту формування податкової вимоги складав 120 249,53 гривень.

Відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Порядок надсилання податкової вимоги, визначений статтею 59 Податкового кодексу України.

Так, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Також позивачу було направлено лист про визначення майна для реєстрації податкової застави, в якому зазначено про те, що позивачу необхідно прийняти заходи по погашенню податкового боргу або визначенню майна для опису в податкову заставу. Лист отримано позивачем 30.09.2014 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 31 з/с - 32з/с).

Матеріли справи містять рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2015 року (справа №804/6093/15), яким встановлена наявність у ОСОБА_1 податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами-власниками об`єктів нерухомості у розмірі 120 249,53 грн. та стягнуто зазначений податковий борг з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету. Це рішення набрало законної сили 25.08.2015 року (а.с. 41- 43).

При цьому, матеріали справи не містять доказів погашення позивачем заборгованості на загальну суму 120 249,53 грн., отже податковий борг у розмірі 120 249,53 гривень позивачем не погашений.

Наявність податкового боргу у розмірі 120249,53 грн., наявність податкової вимоги форми «Ф» від 02.09.2014 року від 02.09.2014 року - надають право податкової застави.

Отже, рішення про опис майна у податкову заставу № 732/ від 08.07.2016 року, яким вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності позивача, прийнято Лівобережною ОДПІ м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області правомірно, з дотриманням процедури його прийняття, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та Податковим кодексом України.

В силу абз. 3 п. 89.3 ст. 89 ПКУ, Рішення керівника контролюючого органу має бути пред`явлено платнику податків, що має податковий борг.

Направлення контролюючим органом на адресу позивача Рішення керівника контролюючого органу про опис майна у податкову заставу (№732/ від 08.07.2016 року) підтверджується поштовим відправленням, яке повернулося з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 33-34).

З приводу посилання позивача на те, що відповідачем не належним чином складений акт опису майна №103/ та відповідно рішення про опис майна у податкову заставу №732/ від 08.07.2016 року, слід зазначити, що опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Отже, опис майна у податкову заставу є наслідком рішення керівника контролюючого органу щодо платника податків, який має податковий борг.

Позивач не оскаржує дії суб`єкта владних повноважень щодо складання акта опису майна, позивач в позовних вимогах безпосередньо просить визнати протиправним та скасувати Рішення про опис майна у податкову заставу №732/ від 08.07.2016 року, а саме рішення, яке передує складанню Акту опису майна.

Водночас, постанови Верховного Суду №826/3182/15 від 03.12.2019, №813/7008/14 від 14.11.2019 року (на які посилається позивач в апеляційній скарзі) стосуються саме визнання протиправними дій контролюючого органу щодо складання акту опису майна та скасування акту опису майна.

Отже посилання позивача на зазначені рішення суду не є обґрунтованим.

Пунктом 1.7 Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів (затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 року №572, зареєстрований в Мінюсті України 31.10.2013 року за № 1841/24373 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №572) передбачено, що право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Аналогічна норма міститься у пп. 89.1.1 п. 89.1 ст. 89 ПК України, яким встановлено, що право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Пунктом 2.1. Порядку №572 передбачено, що опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1). Таке рішення приймається керівником органу доходів і зборів і надається платнику податків, що має податковий борг.

Зокрема, форма рішення передбачена Додатком 1 до Порядку №572.

У даній формі зразка рішення про опис майна у податкову заставу передбачено, що таке рішення приймається - керівником (заступником керівника) органу доходів і зборів.

Так, відповідно до положень абз.3 п.89.3 ст.89 ПК України опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу.

Отже, при наявності податкового боргу, відповідач мав законні підстави прийняти рішення про опис майна в податкову заставу, яке прийняте у відповідності до норм Податкового кодексу та повноважень.

Також п.2.1 р. ІІ Порядку №572 визначено, що опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (Додаток 1). Таке рішення приймається керівником органу доходів і зборів і надається платнику податків, що має податковий борг.

Тобто, у Додатку 1 до Порядку №572 встановлена певна форма рішення про опис майна у податкову заставу, яка в свою чергу передбачає наявність підпису з боку контролюючого органу керівника або заступника керівника органу доходів і зборів.

У даному випадку Рішення про опис майна у податкову заставу №732/ прийнято 08.07.2016 року заступником начальника Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області Мельничук М.І., а саме вирішено відповідно до ст. 89 ПКУ здійснити опис майна, що перебуває у власності платника податків ОСОБА_1 . Вказане рішення скріплено гербовою печаткою та має відбиток штампу органу державної податкової служби (а.с. 14).

Отже, рішення №732/ від 08.07.2016 року про опис майна у податкову заставу підписано заступником начальника податкової інспекції Мельничук М.І. за наявності в нього права приймати рішення про опис майна у податкову заставу; вказане рішення не суперечить формі, встановленій законодавством, чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

У той же час, відповідно до п.89.3 ст.89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акту опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову застав/у здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

При цьому п.91.1 ст.91 ПК України передбачає, що керівник контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податків податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов`язки, визначені цим Кодексом.

Податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов`язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно (п.91.3 ст.91 ПК України).

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим.

Так, податковим керуючим Рукавиця Н.О. (на підставі Рішення про опис майна у податкову заставу №732/ (а.с. 14)) проведено опис майна ОСОБА_1 , про що складено Акт опису майна №732/ від 08.07.2016 року (а.с. 12-13).

Податковий керуючий Рукавиця Н.О. призначений наказом Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 01.07.2016 року № 628.

Пунктом 2.7. Порядку №572 передбачено, що у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому, до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Платник податків зобов`язаний не пізніше робочого дня, наступного за днем набуття права власності на будь-яке майно, повідомити орган доходів і зборів про наявність такого майна. Орган доходів і зборів зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня отримання зазначеного повідомлення прийняти рішення про включення такого майна до акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави та балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, або відмовити платнику податків у включенні такого майна до акта опису.

Оскільки позивач не оскаржує дії суб`єкта владних повноважень щодо складання акта опису майна, а безпосередньо просить визнати протиправним та скасувати Рішення про опис майна у податкову заставу №732/ від 08.07.2016 року, а саме рішення, яке передує складанню Акту опису майна, то колегія суддів апеляційної не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування Рішення про опис майна у податкову заставу №732/ від 08.07.2016 року, оскільки таке рішення відповідачем прийнято у відповідності до вимог податкового законодавства.

Так, Рішення опису майна у податкову заставу відповідає вимогам Порядку №572 та вимогам п. 89.3 ст.89 ПК України та містить необхідні підписи передбачені законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем не належним чином складений акт опису майна №103/ та відповідно рішення про опис майна у податкову заставу №732/ від 08.07.2016 року підлягає скасуванню - не знайшли свого підтвердження в судовому порядку, оскільки акт про опис майна припиняється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (акт про опис майна в даному випадку є похідним від рішення, тому акт не може безпосередньо впливати на рішення).

Оскільки акт опису майна є похідним від рішення про опис майна в податкову заставу та у в`язку з цим не може впливати на рішення, тому спростовуються доводи апеляційної скарги про протиправність рішення, які ґрунтуються на недоліках акту опису майна.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції відповідачем як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність Рішення про опис майна у податкову заставу № 732/ від 08.07.2016 року, при цьому позивачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 08.04.2020 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.08.04.2020.

В повному обсязі постанова виготовлена 09.04.2020.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова