Справа № 2а-16181/12/2670
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 квітня 2020 року

Київ

справа №2а-16181/12/2670

адміністративне провадження №К/9901/9544/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2019 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року

у справі №2а-16181/12/2670

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України, Міністра оборони України,

треті особи Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України, Житлова комісія гарнізону міста Києва

про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2013 року у справі №2а-16181/12/2670 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року, заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2013 року у справі №2а-16181/12/2670 за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 02 серпня 2018 року ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2016 року та Київського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

За наслідками нового судового розгляду рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2019 року, залишеним без змін поставною заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2013 року у справі №2а-16181/12/2670 за нововиявленими обставинами задоволено частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2013 року у справі №2а-16181/12/2670 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано дії та бездіяльність Міністерства оборони України, що порушують законне право позивача на забезпечення житлом для постійного проживання протиправними. Зобов`язано Міністерство оборони України забезпечити реалізацію законного права ОСОБА_1 ветерана військової служби та його сім`ї на безоплатне забезпечення житлом для постійного проживання площею у розмірі, встановленому чинним законодавством відповідно до його статусу ветерана та військового звання «полковник» шляхом безоплатного забезпечення позивача та його сім`ї житлом для постійного проживання в місті Києві або в іншому місті шляхом закупівлі житла, надання грошової компенсації чи кредиту для будівництва житла за вибором позивача. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

01 квітня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року у справі №2а-16181/12/2670.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення та матеріалів касаційної скарги, предметом касаційного оскарження у даній справі є вимога забезпечення позивача житлом для постійного проживання.

Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

08 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.

У зв`язку з цим, відповідно до частин першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення не відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду щодо розгляду даної категорії справ в порядку цивільного судочинства, яка висловлена у постановах від 18 квітня 2018 року у справі №806/104/16, від 20 вересня 2018 року у справі № 815/2551/15 та від 23 січня 2019 року у справі №806/5217/15.

Проаналізувавши підставу на якій подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2019 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року у справі №2а-16181/12/2670 у даній справі в частині застосування судом апеляційної інстанції висновків Великої Палати Верховного Суду, які висловлені у постановах від 18 квітня 2018 року у справі №806/104/16, від 20 вересня 2018 року у справі № 815/2551/15 та від 23 січня 2019 року у справі №806/5217/15.

Наведені доводи вказують на існування обставин, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, і є підставою для відкриття касаційного провадження.

З урахуванням доводів касаційної скарги, вимог особи, що подала касаційну скаргу, Верховний Суд здійснить перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2019 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року у даній справі.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні. Керуючись статтями 328, 330 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року у справі №2а-16181/12/2670.

Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справи №2а-16181/12/2670.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Желєзний

Судді Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко