Справа № 559/420/20
Суддя: Ралець Р. В.
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/420/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Крушняк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області Касянчук Віктора Васильовича про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 22 лютого 2020 року поліцейським патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області Касянчук В.В. було винесено постанову серія ЕАК №144077 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до змісту зазначеної постанови 22 лютого 2020 о 10 годині 49 хвилин в м.Рівне по вул.Шухевича, здійснив проїзд перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3.е ПДР.

Вважає, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відносно нього та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення інспектором були допущенні порушення норм матеріального та процесуального права у зв`язку із чим постанова являється незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 22 лютого 2020 року під час руху автомобілем в м.Рівне по вул..Шухевича правил дорожнього руху не порушував, перехрестя проїхав на дозволений «зелений» сигнал світлофора. З винесеною постановою позивач не погоджується, вважає застосоване до нього стягнення є незаконним та необгрунтованим з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, позивач просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі.

Позивач подав до суду заву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача до суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи. Відзив на позов не подано. Клопотань чи заяв про відкладення справи слуханням до суду не надходило.

Справа розглядається у відповідності до ч.1 ст. 205 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою серії ЕАК №144077 від 22 лютого 2020 року по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с.3).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ч.2 ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В силу вимог ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана була з`ясувати зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП факт вчинення ним правопорушення має підтверджуватися відповідними доказами. У вказаній постанові про накладення адміністративного стягнення відсутнє посилання на докази, на підставі яких вона виносилася.

Стаття 9 КУпАП встановлює поняття адміністративного правопорушення, як протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто елементом складу адміністративного правопорушення неодмінно повинна бути вина у формі умислу чи необережності.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частина .5 ст.77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським не були дотримані, так як у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем правопорушення. За таких умов, склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст. 122 КУпАП, залишається недоведеним, а відтак, склад адмінправопорушення у даному випадку відсутній.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

У ст. 258 КУпАП наведено вичерпний перелік підстав, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, однак за умови, коли порушник не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на нього накладається. В даному випадку не складання та не вручення копії протоколу порушнику, не тільки обмежує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а робить неможливим встановити наявність ознак об`єктивної сторони правопорушення, хоча вони мали бути зазначені у протоколі органом, який зобов`язаний був його скласти.

Суд бере до уваги обставини вчиненого порушення, яке не створило жодної небезпеки для учасників дорожнього руху. Інших будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача представником суб`єкта оскарження до суду подані не були на день розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 КУпАП у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 7 КупАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

При винесені постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, інспектором не було встановлено всіх фактичних даних справи, не у повному обсязі досліджені обставини справи, не з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Оскільки, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, до суду не надійшло доказів на спростування доводів позивача.

За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.293 КУпАП, ст. 241-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області Касянчук Віктора Васильовича про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову серії ЕАК №144077 від 22 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративно відповідальності на ч.2 ст.122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області, протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.В.Ралець