Справа № 420/6141/19
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 квітня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/6141/19

судді-доповідача: Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.

розглянувши клопотання Головного управління ДФС в Одеській області про відстрочення сплати судового збору у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання дій протиправними, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 року частково задоволений адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 , визнані протиправними та скасовані оскаржувані податкові повідомлення-рішення, у задоволені позовних вимог про визнання дій протиправними - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління ДФС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2020 року апеляційна скарга була залишена без руху

- для надання обґрунтувань вимог апеляційної скарги, із зазначенням того у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права, із наданням копій таких обґрунтувань відповідно до кількості учасників справи;

- для надання документу про сплату судового збору в сумі 17289 грн.

21.04.2020 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що на даний час апелянт позбавлений можливості сплатити судовий збір оскільки відсутні бюджетні асигнування для сплати судового збору. Також, як на підставу для відстрочення сплати судового збору апелянт посилається на п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на практику ЄСПЛ, на ухвалу ВСУ від 18.11.2016 року у справі №826/1722/14.

З цього приводу апеляційний суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 133 КАС України, в редакції Закону №2147-VІІІ, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведені положення процесуального закону дають підстави дійти висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Втім, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

В той же час, статтею 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи) добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, сторона, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документу про сплату судового збору.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судових витрат, згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У зв`язку із цим, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, або наявність арештів на рахунках самі по собі не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення такої сплати.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у своїх Ухвалах від 03.04.2018 року по справі № 804/6910/17, від 16.10.2018 року по справі № 9901/761/18.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про відстрочення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

При прийнятті таких висновків суд враховує положення п. 1 ч. 2 ст. 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Разом із цим, підстави, які визначені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», як умови для відстрочення від сплати судового збору, не передбачені для суб`єктів владних повноважень.

Не є підставою для відстрочення сплати судового збору посилання апелянта - суб`єкта владних повноважень - урядової організації, на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод; на практику ЄСПЛ, оскільки, відповідно до Регламенту Суду від 01.11.2003 року, та приписів ст. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенція та рішення ЄСПЛ спрямовані на захист прав осіб, неурядових організацій, групи осіб.

Відхиляє апеляційний суд і посилання апелянта на ухвалу ВСУ від 18.11.2016 року у справі №826/1722/14, оскільки за приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не в ухвалах. Аналогічні за змістом приписи містились і в ч. 2 ст. 161 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 року), які стосувались врахування висновків Верховного Суду України, викладених у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав неоднакового застосування норм права.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору.

Водночас, враховуючи приписи ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 121 КАС України, п. 9 Прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)» № 3275, та те, що строк, який встановлює суд у своєму рішенні (зокрема строк усунення недоліків апеляційної скарги) не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), апеляційний суд, з метою забезпечення реалізації права апелянта на доступ до правосуддя, вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги на строк дії карантину.

Керуючись ст. ст. 121, 133, 248, 321, 325, 328 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити Головному управлінню ДФС в Одеській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору у справі № 420/6141/19.

Продовжити Головному управлінню ДФС в Одеській області строк усунення недоліків апеляційної скарги у справі № 420/6141/19, зазначених в ухвалі апеляційного суду від 06 квітня 2020 року, на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

У разі не усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений цією ухвалою, апеляційна скарга буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.