Справа № 569/2581/20
Суддя: Першко О. О.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/2581/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 доДепартаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови ЕАК № 2066355 від 04 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить скасувати постанову ЕАК № 2066355 від 04 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову посилається на те, що Правил дорожнього руху не порушував, а постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки приймаючи постанову, відповідач вказав, що до постанови додається відеофіксація, яка велась на технічний пристрій ВК-00122 та його пояснення. Зазначає, що жодних відеозаписів на яких зафіксовано порушення Правил дорожнього руху йому надано не було, а його пояснення щодо відсутності в діях складу правопорушення були проігноровані працівниками УПП в Рівненській області, що підтверджує незаконність та необґрунтованість постанови від 04 лютого 2020 року.

Представник відповідача у поданому суду відзиві на адміністративний позов, проти позову заперечив, вказав, що обставини на які посилається позивач у справі є надуманими, такими, що не відповідають дійсності та не підтвердженні жодним доказом. Правомірність дій відповідача при винесенні постанови підтверджується відеоматеріалами долученими до відзиву, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених в позовній заяві, просив його задовольнити.

Представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Окрім того, представником відповідача було заявлено клопотання про виклик та допит свідків, яке судом задоволено.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 04 лютого 2020 року інспектором роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2066355 відносно позивача.

Як зазначено у оскаржуваній постанові 04 лютого 2020 року о 12 год. 32 хв. позивач на автодорозі Н25 Городище-Рівне-Старокостянтинів 141 км, керуючи транспортним засобом "AUDI A5", номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін ближче ніж за 100 метрів перед пішохідним переходом поза населеним пунктом, чим порушив п. 14. 6 в Правил дорожнього руху - Порушення правил обгону, заборона обгону на пішохідному переході.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 14.6 в Правил дорожнього руху обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не визнав.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, наданого представником відповідача, не можливо достовірно встановити на якій саме відстані від пішохідного переходу позивач почав здійснювати обгін, тобто чи ближче ніж за 100 м перед пішохідним переходом. Відстань інспектором визначалась візуально.

Відповідачем не надано суду відомостей про проведені виміри відстані від транспортного засобу позивача у момент здійснення маневру обгону до відповідного пішохідного переходу, тому ця обставина не є доведеною поза розумним сумнівом.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 показали, що позивач, керуючи транспортним засобом марки "AUDI A5", номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін ближче ніж за 100 метрів перед пішохідним переходом поза населеним пунктом. Суд критично оцінює покази свідків щодо обставин вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, оскільки, як вказано вище, поліцейськими не проведені виміри відстані від транспортного засобу позивача у момент здійснення маневру обгону до відповідного пішохідного переходу, а з об`єктивної точки зору дану відстань встановити неможливо. Протилежного суду не доведено.

В письмових поясненнях приєднаних до постанови серії ЕАК № 2066355 від 04 лютого 2020 року позивач ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, зазначає, що обгін розпочав заздалегідь та закінчив його за 100 метрів або і більше до початку пішохідного переходу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не порушував Правил дорожнього руху.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме: порушення п. 14.6 в ПДР України, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 2066355 від 04 лютого 2020 року через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 доДепартаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови ЕАК № 2066355 від 04 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2066355 від 04 лютого 2020 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області (відповідно до п. 15. 5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147 VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, .

Повне судове рішення складене 23 квітня 2020 року.

Суддя О.О. Першко