Справа № 140/4153/20
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року ЛуцькСправа № 140/4153/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років з 83% до 70% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язати провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 01 січня 2018 року виходячи з розміру 83% відповідних сум грошового забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером Збройних Сил України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію, яка була призначена у розмірі 75% від суми грошового забезпечення з 17.12.1994, а з 01.01.1996 розраховано відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у розмірі 83% грошового забезпечення.

На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб ГУ ПФУ у Волинській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, зменшивши її основний розмір з 83% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Позивач зазначив, що в січні 2020 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років з 01.01.2018 у розмірі 83% відповідного грошового забезпечення

Листом від 03.03.2020 відповідач повідомив, що перерахунок пенсії з урахуванням 70% сум грошового забезпечення здійснено за чинною на даний час редакцією Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки зміни, що відбулися в законодавстві, стосуються саме призначення, а не перерахунку пенсії. Доводи позивача зводяться до того, що на час перерахунку йому пенсії (01.01.1996) відповідно до положень Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, частина друга статті 13 вказаного Закону встановлювала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85% відповідних сум грошового забезпечення. На думку позивача, для перерахунку пенсії мають застосовуватись норми Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, що визначають її розмір у відсотках відповідних сум грошового забезпечення, які діяли на момент призначення пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою від 24.03.2019 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач у відзиві на позов від 30.03.2020 позовні вимоги позивача заперечив, вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування своєї позиції вказав, що пенсія ОСОБА_1 була призначена у розмірі 75% грошового забезпечення. З часу призначення пенсії позивачу стаття 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб неодноразово зазнавала змін, тому і у позивача змінювався розмір пенсії у відсотках від грошового забезпечення. Відповідно до чинної редакції статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Вказана норма набрала чинності 01.05.2014 та вона не визнана неконституційною. Відповідач вважає, що частина друга статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб застосовується як для призначення, так і для перерахунку пенсії.

Крім того, відповідач вказав, що позов не підлягає задоволенню через пропуск позивачем встановленого строку звернення до суду, оскільки про перерахунок пенсії ОСОБА_1 стало відомо з дати отримання перерахованої пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

З наведених вище підстав відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб. Пенсія позивачу за вислугу років призначена з 17.12.1994.

Відповідно до розрахунку на пенсію Міністерства оборони за вислугу років, виданого Волинським обласним військовим комісаріатом 31.01.1994, ОСОБА_1 перебував на посаді начальник центру керівник польотами та наказом Міністерства оборони України від 24.10.1994 №02651 звільнений з 16.12.1994 зі служби у запас. На момент звільнення вислуга років ОСОБА_1 склала 31 рік (а.с.9).

Як слідує з вищевказаного розрахунку, пенсія ОСОБА_1 за вислугу років (31 рік) призначена у розмірі 75% грошового забезпечення (а.с.9).

З матеріалів пенсійної справи позивача, копії якої містяться у справі, видно, що з моменту призначення 17.12.1994 розмір пенсії становив - 75% від суми грошового забезпечення, з 01.01.1996 83% від суми грошового забезпечення (а.с.9-10).

У березні 2018 року Волинський обласний військовий комісаріат сформував та скерував до ГУ ПФУ у Волинській області довідку №ХА12889 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, з якої вбачається, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за нормами, чинними на 01.03.2018, за відповідною посадою командир авіаекадр становить: посадовий оклад 5640,00 грн; оклад за військовим званням підполковник - 1410,00 грн; відсоткова надбавка за вислугу років (50%) 3525,00 грн; всього 10 575,00 грн.

На підставі вказаної довідки та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб ГУ ПФУ у Волинській області провело перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, виходячи із розміру 70% від суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Волинського обласного військового комісаріату №ХА12889. Сума перерахованої пенсії становить 6198,05 грн. (а.с.11).

Позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 в розмірі 83% суми відповідного грошового забезпечення.

Листом від 03.03.2020 №509-509/А-02/8-0300/20 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про те, що перерахунок його пенсії здійснено за чинною редакцією Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, з нового грошового забезпечення у розмірі 70% (максимальний).

Не погоджуючись із таким перерахунком пенсії та застосуванням її обмеження максимальним розміром 70% грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, регулює Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон №2262-ХІІ).

Закон №2262-XII введений в дію постановою Верховної Ради України від 09.04.1992 №2263-12 Про порядок введення в дію Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Пунктом 1 було обумовлено провести перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ з відповідних сум грошового забезпечення, встановлених на 1 травня 1992 року.

Згідно із пунктом а частини першої, частиною другою статті 13 Закону №2262-XII (в редакції на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів.

Отже, після введення в дію Закону №2262-XII пенсія за вислугу років виплачувалася позивачу у розмірі 75% від суми грошового забезпечення при вислузі 31 рік (а.с.30).

Законом України від 25.03.1996 №103/96-ВР Про внесення змін і доповнень до Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (далі - Закон №103/96-ВР), який введений в дію з 01.01.1996 постановою Верховної Ради України від 25.03.1996 №104/96-ВР, частину другу статті 13 викладено в такій редакції: Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Таким чином, відповідно до внесених у статтю 13 Закону №2262-XII змін максимальний розмір пенсій, призначених за даним Законом, змінювався з 75% відповідних сум грошового забезпечення до 85%, внаслідок чого раніше призначені пенсії підлягали перерахунку, в тому числі і пенсія позивача.

А тому з 01.01.1996 пенсію позивачу було перераховано у розмірі 83% від суми грошового забезпечення.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (надалі - Постанова №103), пунктом 1 якої передбачено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Позивачу здійснено з 01.01.2018 перерахунок пенсії, виходячи із розміру 70% від суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Волинського обласного військового комісаріату №ХА12889, при цьому при здійсненні перерахунку та визначенні нового розміру пенсії відповідач застосував чинну норму частини другої статті 13 Закону №2262-XII .

Згідно із частиною другою статті 13 Закону №2262-XII (в редакції Закону №1166-VII) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Разом з тим, при вирішенні даного спору суд, в силу приписів частини третьої статті 291 КАС України, враховує правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.022019 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18, які полягають у такому.

Відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону №2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України. Такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України. Відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії. На момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Разом з тим застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону №2262-XII, яка змін не зазнавала, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Відтак, при перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону №2262-XII на підставі Постанови №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 протиправно застосовано розмір процентної складової грошового забезпечення 70%, а не 83%, що був обчислений відповідно до наявної у позивача вислуги років відповідно до статті 13 Закону №2262-XII з урахуванням змін, внесених Законом №103/96-ВР.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18, суд у даній типовій справі дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивачу з 83% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з 01.01.2018 у розмірі 83% відповідних сум грошового забезпечення.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати, що не є обґрунтованим посилання ГУ ПФУ у Волинській області на пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом та відмову у зв`язку із цим у задоволенні позову. Після повідомлення ГУ ПФУ у Волинській області листом від 03.03.2020 №509-509/А-02/8-0300/20 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 звернувся до суду 19.03.2020, а відтак строк для звернення з адміністративним позовом позивачем пропущено не було. Також суд зауважує, що строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог.

Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 83% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01 січня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (з урахуванням виплачених сум) у розмірі 83% відповідних сум грошового забезпечення, з 01 січня 2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Суддя Т.М. Димарчук