Справа № 710/1626/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 710/1626/19 Суддя першої інстанції: Побережна Н.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Епель О.В., Кобаля М.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на проголошене 26 лютого 2020 року рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2020 року, повний текст якого складено 26 лютого 2020 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Шполянського районного суду Черкаської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі - Відповідач, ГУ Держгеокадастру у Черкаській області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 27.11.2019 року №534-ДК/0383/По/08/01/-19.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 26.02.2020 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 при складанні протоколу присутній не був, про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення не повідомлявся, а оскаржувана постанова прийнята поза межами двомісячного строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було враховано, що протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 , який від пояснень та його підписання відмовився, однак про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був обізнаний. Крім того, наголошує, що оскільки Позивача притягнуто до відповідальності за невиконання припису, а не неповідомлення про його виконання, то дане правопорушення є триваючим, а відтак притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 188-5 КпАП України здійснено у межах строків.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що факт невиконання припису Відповідач повинен був виявити після отримання ним листа від Шполянської міської ради у липні 2019 року, а тому оскаржувана постанова прийнята 27.11.2019 року поза межами передбаченого ст. 38 КпАП України двомісячного строку притягнення особи до відповідальності.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2020 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження на 22.04.2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

При ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції встановив, що 13.06.2019 року заступником головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Шполянському районі Курінною Л.М. і державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Черкаській області Бацурою С.В. на підставі наказу від 07.06.2019 року №225-ДК (а.с. 37) відповідно до вимог ст. ст. 6, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» проведена перевірка з питань використання земель, на яких розташовані санкціоновані та несанкціоновані звалища побутових та інших відходів, розташованих на території Кримківської сільської ради.

У результаті перевірки встановлено, що на земельній ділянці площею 0,5 га комунальної власності, землі запасу в адмінмежах Кримківської сільської ради, за межами населеного пункту виявлено безхазяйні відходи, а саме - звалище сміття (побутові відходи), що є порушенням п. «в» ст. 211 Земельного кодексу України. Висновки перевірки викладені в акті від 13.06.2019 року №225-ДК/358/АП/09/01/-19 (а.с. 38).

За результатами перевірки ГУ Держгеокадастру у Черкаській області складено припис від 18.06.2019 року №225-ДК/0161Пр/03/01/-19 відносно міського голови Шполянської міської ради Шполянської об`єднаної територіальної громади Кравченку С.В., яким зобов`язано у 30-денний термін усунути порушення вимог земельного законодавства, а саме - здійснити процедуру визначення відходів та наступного їх обліку у Порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 року №1217, та, враховуючи статті 12, 21 Закону України «Про відходи» ліквідувати несанкціоноване і неконтрольоване сміттєзвалище. Також вказано, що про виконання припису необхідно повідомити до 18.07.2019 року (а.с. 39).

Указані акт перевірки та припис були направлена на адресу міського голови міста Шпола супровідним листом від 21.06.2019 року №18-23-0.4-727/90-19 та отримані останнім 10.07.2019 року (а.с. 43).

Листом від 18.07.2019 року №01-21/3034 Шполянська міська рада об`єднаної територіальної громади повідомила ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про те, що земельна ділянка, вказана в акті перевірки від 13.06.2019 року №225 ДК/358/АП/09/01/-19 та приписі від 18.06.2019 року №225-ДК/0161Пр/03/01/-19, має паспорт місця видалення відходів, відповідно до якого власником є Кримківська сільська рада. Крім того, у листі зазначено, що саме Шполянська міська рада об`єднаної територіальної громади як орган місцевого самоврядування мала вчиняти подальші дії на підставі акту перевірки, як то передбачено Порядком виявлення та обліку безхазяйних відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 року №1217 (а.с.44).

Відповідно до паспорту місця видалення відходів (сільське звалище твердих побутових відходів) Кримківської сільської ради №236 від 07.04.2014 року, проектна площа 0,2 га, рік початку експлуатації - 2008 (а.с. 45-54).

У подальшому, 15.11.2019 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Черкаській області Костенко О.В. на підставі наказу від 11.11.2019 року №534-ДК (а.с. 55) відповідно до вимог ст. ст. 6, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» проведена перевірка з питань виконання припису з дотримання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності Шполянською міською радою Шполянської об`єднаної територіальної громади.

У результаті перевірки встановлено порушення вимог законодавства, що полягає у невиконанні вимог припису від 18.06.2019 року №225-ДК/01691Пр/03/01/1-19 щодо усунення порушення земельного законодавства, яке полягає у засміченні промисловими, побутовими відходами земельної ділянки площею 0,5 га комунальної власності, землі запасу, в адміністративних межах Кримківської сільської ради (Шполянська об`єднана територіальна громада), за межами населеного пункту, на якій виявлено безхазяйні відходи. Висновки перевірки викладені в акті від 15.11.2019 року №534-ДК/925/АП/09/01/-19 (а.с. 56).

Судом першої інстанції поряд з іншим встановлено, що 15.11.2019 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Черкаській області Костенком О.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення №534-ДК/0370П/07/01-19 стосовно ОСОБА_1 , тимчасово виконуючого обов`язки міського голови Шполянської міської ради (а.с. 57), відповідно до якого станом на 15.11.2019 року виявлено порушення вимог законодавства, що полягає у невиконанні вимог припису від 18.06.2019 року №225-ДК/01691Пр/03/01/1-19 щодо усунення порушення земельного законодавства, яке полягає у засміченні промисловими, побутовими відходами земельної ділянки площею 0,5 га комунальної власності, землі запасу, в адміністративних межах Кримківської сільської ради (Шполянська об`єднана територіальна громада), за межами населеного пункту, на якій виявлено безхазяйні відходи, відповідальність за вказане порушення передбачена ст. 188-5 КпАП України. Від підпису у протоколі ОСОБА_1 відмовився, про що зазначено у вказаному протоколі.

За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, постановою державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Черкаській області Костенка О.В. від 27.11.2019 року №534-ДК/0383/По/08/01/-19 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. (а.с. 6)

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз положень ст. ст. 187, 188, 211 Земельного кодексу України та ст. ст. 7, 9, 14, 38, 247, 251, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та ряду підзаконних актів, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на неповідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також накладення адміністративного стягнення поза межами встановленого строку.

З такими висновками суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, ст. 7 КпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу стягнення у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У відповідності до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У силу приписів ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу змісту ст. 211 Земельного кодексу України вбачається, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Положення статті 188-5 КпАП України передбачають адміністративну відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків - у вигляді штрафу на громадян від дев`яти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судовою колегією враховується, що Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Положеннями ст. 10 Закону України «Про державний контроль та використанням та охороною земель» визначаються повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, зокрема, складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає за необхідне зазначити про наявність у державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель повноважень складати акти, протоколи та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Аналогічна за змістом позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі № 522/3951/17.

Надаючи оцінки висновкам суду першої інстанції щодо недотримання Відповідачем порядку повідомлення Позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, судова колегія, у розрізі доводів Апелянта, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 1 розділу II Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення (далі - Інструкція), затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2017 року № 6, у разі виявлення порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 6 розділу II Інструкції у протоколі обов`язково робиться відмітка про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав і обов`язків, передбачених статтею 268 КпАП України, а також про повідомлення її про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу їй обов`язково направляється рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення (додаток 2) із зазначенням часу і місця розгляду справи.

Положення п. 8 Інструкції визначають, що протокол підписується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та державним інспектором, який його склав, а за наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписаний також і цими особами. Відмова особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу та надання пояснень не припиняє провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Згідно ст. 268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У силу приписів ч. 1 ст. 277-2 КпАП України повістка про розгляд справи вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Положеннями ст. 283 КпАП України передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Таким чином, положення КпАП України закріплюють процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, та містить застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Недотримання державним інспектором, в процесі винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, визначеної КпАП України процедури призводить до порушення права особи приймати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення та інших прав, визначених статтею 268 КпАП України, що є підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення

Аналогічний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 20.03.2018 року у справі №690/233/17, від 03.05.2018 року у справі №487/2854/17 та від 31.01.2019 року у справі №760/10803/15-а.

Аналіз змісту наявної у матеріалах справи копії протоколу про адміністративне правопорушення від 15.11.2019 року №534-ДК/0370П/07/01-19 свідчить, що від його підписання ОСОБА_1. відмовився, про що державним інспектором Костенком О.В. зроблено відповідний запис.

Проте, як вірно підкреслено судом першої інстанції, ГУ Держгеокадастру у Черкаській області не надано належних і допустимих доказів направлення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 чи вручення або направлення останньому повістки про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Викладене свідчить про недотримання ГУ Держгеокадастру у Київській області вимог щодо повідомлення Позивача про час та місце розгляду справи. При цьому, належні та допустимі докази такого повідомлення відсутні.

Таким чином, ГУ Держгеокадастру у Київській області не було забезпечено своєчасного та належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення у сфері охорони земель, що, на переконання судової колегії, є порушенням правил рівності всіх її учасників та позбавленням Позивача права на подання додаткових документів, пояснень тощо. З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що постанова прийнята суб`єктом владних з порушенням встановленої законодавством процедури, у зв`язку із чим є протиправною та підлягає скасуванню.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу, що оскаржувана постанова від 27.11.2019 року №534-ДК/0383/По/08/01/-19 прийнята поза межами встановлених ст. 38 КпАП України строків, з огляду на таке.

Судова колегія, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.10.2018 року у справі №723/1247/17, вважає за необхідне зазначити, що встановленню Відповідачем у приписі граничного строку його виконання кореспондує і обов`язок суб`єкта владних повноважень здійснити у такому випадку перевірку стану усунення виявлених порушень. При цьому припис містить вимогу до особи, стосовно якої складено припис, саме щодо повідомлення саме ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про виконання припису. Отже, невиконання у встановлений суб`єктом владних повноважень строк вимог припису утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КпАП України.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 38 КпАП України адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Як було встановлено раніше, припис №225-ДК/0161пр/03/03/-19 виданий ГУ Держгеокадастру у Черкаській області 18.06.2019 року не оскаржувався. Його вимоги, як встановлено контролюючим органом, виконано не було, у той час як 26.07.2019 року (вх. №18-3597/0/1-19; а.с. 44) Відповідачем було отримано лист Шполянської міської ради від 18.07.2019 року №01-21/3034 щодо виконання вимог даного припису.

Разом з тим, протягом більше двох місяців, тобто до 15.11.2019 року, ГУ Держгеокадастру у Черкаській області не вчинялися дії щодо складання відносно ОСОБА_1 протоколу та постанови про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 188-5 КпАП України.

За таких обставин судова колегія погоджується із висновками суду першої про те, що оскільки приписом ГУ Держгеокадастру у Черкаській області зобов`язано Шполянського міського голову усунути порушення вимог земельного законодавства, здійснити процедуру визначення відходів та наступного їх обліку, а також ліквідувати несанкціоноване і неконтрольоване сміттєзвалище до 18.07.2019 року і у строк, зазначений у даному приписі, Позивач не виконав покладеного обов`язку, то про обставини щодо вчиненого правопорушення Відповідач повинен був бути обізнаний з 19.07.2019 року. Відтак, саме з вказаної дати, як вірно зазначив суд першої інстанції, розпочався перебіг строку для накладення адміністративного стягнення.

Аналогічний висновок щодо застосування положень ст. 38 КпАП України щодо правопорушень з питань невиконання приписів викладений у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 року у справі №296/1953/16-а та випливає зі змісту постанови Верховного Суду від 18.10.2018 року у справі №723/1247/17.

Викладеним, у свою чергу, спростовується твердження Апелянта про триваючий характер правопорушення, пов`язаного з невиконанням припису.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, прийняття оскаржуваної постанови від 27.11.2019 року №534-ДК/0383/По/08/01/-19 мало місце поза межами встановленого ч. 1 ст. 38 КпАП України строку, що є наслідком її скасування, на чому вірно наголосив суд першої інстанції.

Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Крім того, Європейський суд у справі «Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG» (1975, AC 591 at 638) вказав, що сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Як зазначив Європейський суд у справі «Yvone van Duyn v. Home Office», принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов`язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (п. 128), та «Беєлер проти Італії» (п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (п. 74 рішення ЄСПЛ у справі «Лелас проти Хорватії»).

З урахуванням наведеного і зважаючи на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проведений за відсутності належних і допустимих доказів повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи, а також те, що постанова про накладення адміністративного стягнення прийнята поза межами встановлених ст. 38 КпАП України строків, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваного індивідуального акту як такого, що прийнятий суб`єктом владних повноважень поза межами правового поля з порушенням процедури розгляду і строку накладення стягнення.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області - залишити без задоволення, а рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді О.В. Епель

М.І. Кобаль

Повний текст постанови складено « 22» квітня 2020 року.