Справа № 739/134/20
Суддя: Чепурко В. В.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/134/20
Провадження № 2-а/739/9/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 року м. Новгород-Сіверський

Новгород - Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Новгород-Сіверське лісове господарство» про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ДП «Новгород-Сіверське лісове господарство» про скасування постанови про накладення стягнення №000002 від 20 січня 2020 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вказаною постановою його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 85 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. При цьому позивач зазначає, що 12 січня 2020 року він випасав кіз біля с. Киселівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області і при собі для захисту від хижих тварин мав незаряджену мисливську гладкоствольну рушницю та набої до неї, на яку не мав дозвільних документів. Приблизно о 15 год. до нього під`їхали співробітники поліції, поцікавилися «як полювання» та попросили пред`явити документи на рушницю. Він заявив, що полювання не здійснював та добровільно здав рушницю і набої. Позивач зазначає, що біля с. Киселівка відсутні будь-які знаки межі початку чи кінця населеного пункту, відсутні будь-які попереджувальні знаки або таблички, або розмежувальні стовпчики, розфарбовані відповідним чином, які позначають територію мисливських угідь, а також при вилученні рушниці не було проведено жодних слідчих та інших дій, які б доводили його присутність на території мисливських угідь і здійснення полювання. Відповідно оскаржувану постанову вважає необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Заяви та клопотання учасників справи

Представником відповідача подано відзив на позов, з якого вбачається, що позовні вимоги відповідачем не визнаються, оскільки 12 січня 2020 року, біля 15 год. 30 хв. в єгерському обході №5 мисливських угідь МРП «Новгород-Сіверське» ЧОО УТМР співробітниками поліції було помічено ОСОБА_1 з мисливською рушницею ТОЗ-БМ, 16 калібру з патронташем і патронами. Під час перевірки ОСОБА_1 було з`ясовано, що мисливська рушниця незареєстрована, у зв`язку з чи рушниця та набої були вилучені. За порушення порядку зберігання вогнепальної зброї ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за частиною першою статті 190 КУпАП, при цьому матеріали за вказаним фактом були направлені до МРП «Новгород-Сіверське» ЧОО УТМР для складення відносно ОСОБА_1 протоколу про вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 85 КУпАП. 20 січня 2020 року єгерем ОСОБА_2 було складено відповідний протокол за №000019, який передано для розгляду до ДП «Новгород-Сіверське лісове господарство». Зазначається, що до полювання прирівнюється перебування осіб у межах мисливських угідь з будь-якою стрілецькою зброєю. Відповідно 20 січня 2020 року мисливствознавцем ДП «Новгород-Сіверський лісгосп» було винесено оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 85 КУпАП. При визначенні розміру стягнення було враховано відсутність обставин, які б пом`якшували відповідальність ОСОБА_3 .

Позивачем подано відповідь на відзив з яких вбачається, що на місцевості не було встановлено будь-яких аншлагів або вказівних стовпів, що свідчило б про наявність меж мисливських угідь і про їх існування він не знав, фактично здійснюючи випас худоби біля свого огороду, за 300 м. від житлового будинку та про знаходження в мисливських угіддях його повідомили працівники поліції.

Представником відповідача подано заперечення згідно яких всі підтверджуючі вину доводи та документи надані суду при поданні відзиву, тому оскаржувана постанова має бути залишена без змін, а позов без задоволення.

Учасники справи інших заяв та клопотань до суду не подавали.

Процесуальні дії у справі

У зв`язку з розглядом справи у порядку письмового провадження на підставі частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Як встановлено, 12 січня 2020 року, біля 15 год. 30 хв. співробітниками Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 біля с. Киселівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, було виявлено позивача, який мав при собі незареєстровану мисливську гладкоствольну рушницю ТОЗ-БМ 16 калібру, патронташ та патрони, що визнається та не оспорюється сторонами у справі.

При цьому позивач з незареєстрованою рушницею та патронами знаходився в межах мисливських угідь ПРМ «Новгород-Сіверське ЧОО УТМР, а саме в єгерському обходів №5, що підтверджується наданим відповідачем рішенням Чернігівської обласної ради від 24 квітня 2003 року «Про надання в користування мисливських угідь» та викопіюванням з карти мисливських угідь із зазначенням місця виявлення позивача, яке знаходиться в межах вказаного обходу (а.с.39-41).

12 січня 2020 року ДОП Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 здійснив вилучення у позивача незареєстрованої мисливської рушниці ТОЗ-БМ 16калібру разом з патронами на патронташем (а.с. 38).

З письмових пояснень, відібраних інспектором з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , копія яких міститься в матеріалах справи, вбачається, що позивач надаючи пояснення, визнав факт свого перебування 12 січня 2020 року о 15 год. 30 хв. в мисливських угіддях Новгород-Сіверського МРП, у обході №5 з мисливською рушницею ТОЗ-БМ 16 калібру з метою випасання свійської худоби та захисту за допомогою рушниці від диких тварин (а.с. 36).

17 січня 2020 року Новгород-Сіверський ВП ГУНП в Чернігівській області було надіслано повідомлення про вказаний факт директору МРП «Новгород-Сіверське»ЧОО УТМР для вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 85 КУпАП (а.с. 35).

20 січня 2020 року єгерем МРП «Новгород-Сіверське»ЧОО УТМР відносно позивача було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення №000019 від 20 січня 2020 року за ознаками правопорушення, передбаченого частиною першою статті 85 КУпАП, у зв`язку з тим, що 12 січня 2020 року о 15 год. 30 хв. позивач перебував у мисливських угіддях МРП «Новгород-Сіверське», у обході №5, біля с. Киселівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області з незареєстрованою мисливською рушницею ТОЗ-БМ 16 калібру, без відповідних на те документів, що є порушенням пункту першого статті 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» (а.с. 7).

У подальшому, 20 січня 2020 року мисливствознавцем ДП «Новгород-Сіверське лісове господарство» ОСОБА_7 було розглянуто справу про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною першою статті 85 КУпАП та винесено оспорювану постанову про накладення адміністративного стягнення №000002 від 20 січня 2020 року, якою позивача визнано винним у тому, що він 12 січня 2020 року о 15 год. 30 хв. проводив полювання в мисливських угіддях МРП «Новгород-Сіверське» УООУТМР, а саме біля с. Киселівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області з незареєстрованою мисливською рушницею ТОЗ-БМ 16 калібру та без належного на те дозволу, що є порушенням статей 20, 21 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» (а.с. 4).

Вказаною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1 020 грн., тобто максимальному розмірі, передбаченому санкцією частини першої статті 85 КУпАП (а.с. 4).

Частиною першою статті 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» №1478-ІІІ (далі Закон України №1478-ІІІ) передбачено, що з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється полювати без належного на те дозволу, а саме: без документів, визначених статтею 14 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України №1478-ІІІ документами на право полювання (для громадян України) є: посвідчення мисливця, щорічна контрольна картка обліку добутої дичини і порушень правил полювання з відміткою про сплату державного мита; дозвіл на добування мисливських тварин (ліцензія, відстрільна картка, дозвіл на діагностичний та селекційний відстріл тощо), відповідний дозвіл на право користування вогнепальною

мисливською зброєю у разі її використання.

Абзац 15 частини першої статті 1 Закону України №1478-ІІІ передбачено, що полювання - дії людини, спрямовані на вистежування, переслідування з метою добування і саме добування (відстріл, відлов) мисливських тварин, що перебувають у стані природної волі

або утримуються в напіввільних умовах.

При цьому згідно частини третьої статті 12 Закону України №1478-ІІІ до полювання прирівнюється: перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання (крім випадків регулювання чисельності диких тварин, польових випробувань і змагань мисливських собак (не нижче обласного рівня).

Зі змісту наведених вище законодавчих положень висновується, що перебування позивача 12 січня 20202 року о 15 год. 30 хв. в мисливських угіддях, у межах мисливського обходу №5 МРП «Новгород-Сіверське» УООУТМР, поблизу с. Киселівка Новгород-Сіверського району з мисливською гладкоствольною рушницею ТОЗ-БМ 16 калібру та набоями без належних на те дозвільних документів прирівнюється до полювання, є порушенням вимог статей 20, 21 Закону України №1478-ІІІ та створює склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 85 КУпАП.

Оспорювана постанова, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 85 КУпАП, винесена уповноваженою на те особою, а саме мисливствознавцем ДП «Новгород-Сіверське лісове господарство», що відповідає вимогам статті 242 КУпАП стосовно осіб, які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 85 КУпАП. Також вказана постанова відповідає вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП.

Доводи позивача на підтвердження позовних вимог про те, що біля с. Киселівка відсутні будь-які знаки межі початку чи кінця населеного пункту і відсутні будь-які попереджувальні знаки або таблички, або розмежувальні стовпчики, розфарбовані відповідним чином, які позначають територію мисливських угідь суд вважає безпідставними та відкидає їх, оскільки з наданих представником позивача викопіювань щодо меж мисливських угідь та розташування межових і інформаційних знаків вбачається, що відповідні знаки встановлені на межах егерських обходів згідно мисливського впорядкування 2008 року (а.с. 41).

Твердження позивача, що при вилученні у нього мисливської рушниці не було проведено жодних слідчих та інших дій, які б доводили його присутність на території мисливських угідь і здійснення полювання суд вважає безпідставними, оскільки з досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що співробітникам поліції після виявлення позивача з незареєстрованою мисливською гладкоствольною рушницею в межах мисливських угідь було здійснено вилучення даної рушниці і набої до неї, а також відібрано пояснення у позивача з цього приводу в яких останній визнав факт свого перебування саме в межах мисливських угідь (а.с. 36, 38). У подальшому вказані документи були надіслані до МРП «Новгород-Сіверське» ЧОО УТМР для складення відносно позивача протоколу про вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 85 КУпАП, крім того вони були взяті до уваги особою, що винесла оспорювану постанову, при розгляді справи відносно позивача за частиною першою статті 85 КУпАП.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №000002 від 20 січня 2020 року, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 85 КУпАП.

Оцінюючи обґрунтованість виду та розміру стягнення, накладеного на позивача, суд враховує, що санкцією частини першою статті 85 КУпАП передбачено можливість накладення на винну особу одного з таких основних альтернативних видів стягнення як попередження або ж штраф, що накладається на громадян у розмірі від шести до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому необхідність застосування одного з цих стягнень до винної особи та розмір стягнення має вирішуватися органом, що розглядає справу, індивідуально, відповідно до вимог статті 280 КУпАП, з урахуванням ступеню тяжкості та характеру вчиненого правопорушення, зокреманаявності чи відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, заподіяння внаслідок правопорушення майнової шкоди, а також інших обставин, які мають значення.

Як вбачається, під час розгляд справи відносно позивача та винесення оспорюваної постанови не було встановлено жодних обставин, що обтяжували б відповідальність позивача. До того ж не було жодних відомостей про те, що позивач на момент винесення оспорюваної постанови був особою, яка притягувалася раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Відповідно суд приходить до висновку, що накладене на позивача оспорюваною постановою стягнення у виді штрафу, у максимальному розмірі, явно не відповідає ступеню тяжкості та характеру вчиненого правопорушення.

Пунктом 4 частини першої статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність змінити в оспорюваній постанові про накладення адміністративного стягнення №000002 від 20 січня 2020 року, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 85 КУпАП, захід стягнення у виді штрафу, накладений у максимальному розмірі - 1 020 грн. на стягнення у виді штрафу в розмірі, наближеному до нижньої межі санкції - десять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. Відповідно позов підлягає задоволенню частково, при цьому в задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 9, 76, 77, 90, 229, 241-246, 251, 255, 262, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Новгород-Сіверське лісове господарство» про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Змінити у постанові про накладення адміністративного стягнення №000002 від 20 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 85 КУпАП, захід стягнення у виді штрафу в розмірі 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень на стягнення у виді штрафу в розмірі десять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державне підприємство «Новгород-Сіверське лісове господарство», , місцезнаходження: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Губернська, 15.

Суддя В.В. Чепурко