Справа № 569/22457/19
Суддя: Тимощук О. Я.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Тимощука О.Я., pозглянувши в порядку письмового провадження в м. Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського ГРПП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капрала поліції Томина Андрія Володимировича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Поліцейського ГРПП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капрала поліції Томина Андрія Володимировича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу по справі про адміністративне правопорушення, винесену Поліцейським ГРПП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капралом поліції Томиним Андрієм Володимировичем про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що 29.11.2019 року постановою серії ЕАК № 1807052 його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255 грн. 00 коп.

Згідно постанови, 29.11.2019 року о 19 год. 59 хв., позивач керуючи транспортним засобом Renault Magnum 460, д.н.з. НОМЕР_1 в с. Стримба Івано-Франківської області по вул. Мазепи порушив вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п. п. 8.4 ПДР.

Позивач з даною постановою не згідний, оскільки вважає, що вона є незаконною, крім того позивач вважає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, 05.02.2020 року подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує з підстав викладених у адміністративному позові, просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явились у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги до підлягають до задоволення частково.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1807052 від 29.11.2019 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Renault Magnum 460, д.н.з. НОМЕР_1 в с. Стримба Івано-Франківської області по вул. Мазепи порушив вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п. п. 8.4 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно постанови серії ЕАК № 1807052 від 29.11.2019 року, винесеної поліцейським ГРПП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капралом поліції Томиним А.В. накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

При цьому, ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Зокрема, згідно п.п. 3.3 п. 3 Розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР України, затверджених постановою Кабінену Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306, заборонено рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. При цьому, не поширюється дія даного знака на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з вимог ч. 2ст. 77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Судом при дослідженні постанови серії ЕАК № 1807052 від 29.11.2019 року та адміністративного позову встановлено розбіжності місця скоєння адміністративного правопорушення. Так, в постанові серії ЕАК № 1807052 від 29.11.2019 року капралом поліції Томиним А.В. зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Magnum 460, д.н.з. НОМЕР_1 в с. Стримба Івано-Франківської області по вул. Мазепи, однак у позовній заяві позивач зазначає, що він 29.11.2019 року керував транспортним засобом Renault Magnum 460, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Надвірна Івано-Франківської області по вул. Мазепи, що також підтверджується і довідкою начальника Надвірянського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області полковника поліції М.М.Сидорука від 13.12.2019 року за результатами звернення ОСОБА_1 .

Даний факт в порядку ст. 71 КАС України інспектором поліції не спростовано, відзиву, заперечень та доказів правомірності винесеного ним рішення до суду не надано.

Однак, з позовної заяви вбачається, що позивач не заперечив факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в м. Надвірна Івано-Франківської області по вул. Мазепи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про встановлення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки останнім було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме п.п 3.3. розділу 33 ПДР України.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цьогозакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.4 п. «в» ПДР встановлено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.3 додатку № 1 до ПДР України визначає таке обмеження, як «Рух вантажних автомобілів заборонено».

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин страви і їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1, ч. 4 ст. 73, ч. 1 ст. 77 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не врахував дорожню обстановку, порушив п. 3.3 ПДР України та продовжив рух в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п. 8.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом із тим, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майнове положення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З врахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, проте, враховуючи обставини вчинення правопорушення, особу порушника, суд вважає можливим звільнити останнього від відповідальності за малозначністю скоєного правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 6, 9, 10, 19, 90, 241-246, 286, 293 КАС України, ст. 22 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1807052 від 29.11.2019 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - змінити.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та звільнити останнього від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю скоєного та обмежитись відносно ОСОБА_1 усним зауваженням.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.