Справа № 520/2447/2020
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 р. № 520/2447/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області до Красноградського житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути до бюджету України кошти у розмірі 2087932,73 грн. в рахунок погашення податкового боргу з Красноградського житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства (код 03355258, податкова адреса: вул. Горького, б. 82, м. Красноград, Красноградський район, Харківська область, 63304) з усіх відкритих розрахункових рахунків.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до облікових даних контролюючого органу Красноградське житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство має податковий борг перед бюджетом в загальному розмірі 2087932,73 грн., що виник внаслідок несплати самостійно визначених грошових зобов`язань згідно наданих податкових декларацій з податку на додану вартість. Крім того, податковий борг виник внаслідок несплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість, донарахованого за податковим повідомленням-рішенням № від 09.10.2018 на суму 1871,11 грн. та пені в сумі 234500,62 грн. У зв`язку з тим, що вказана податкова заборгованість в загальній сумі 2087932,73 погашена не була, дану суму боргу позивач просить стягнути з усіх відкритих розрахункових рахунків відповідача в судовому порядку.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року відкрито спрощене провадження в порядку передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно наданого 19.03.2020 до суду відзиву на позов вказав, що з вказаним позовом не згоден, оскільки позивач самостійно нарахував податкове зобов`язання, але адміністративний позов не містить інформації щодо розрахунку пені у сумі 234500,62 грн., і тому, Красноградське житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство заявляє до суду про застосування до пені строків позовної давності.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та вказані заяви, суд встановив наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до підпунктів 19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.34, 19-1.1.45 пункту 19.1.1 статті 19 1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Згідно з підпунктами 20.1.18 та 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Красноградське житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство (код 03355258) зареєстроване в якості суб`єкта господарювання - юридичної особи та перебуває на податковому обліку, як платник податків, в Південному управлінні Головного управління ДПС у Харківській області.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючи органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (п.п. 20.1.34. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 цього Кодексу, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового Кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 49.1. та 49.2 статті 49 Податкового Кодексу України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наданого відповідачем розрахунку податкового боргу та інтегрованих (облікових) карток платника податків, за Красноградським житлового ремонтно-експлуатаційним підприємством обліковується податковий борг з податку на додану вартість на загальну суму 2087932,73 грн.

Судом встановлено, що Красноградським житлового ремонтно-експлуатаційним підприємством подано до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість № від 17.07.2018 року на суму 64 644,00 грн., з терміном сплати 30.07.2018; № від 16.08.2018 року на суму 86373,00 грн., з терміном сплати 30.08.2018; № від 17.09.2018 року на суму 94853,00 грн., з терміном сплати 30.09.2018; № від 17.10.2018 року на суму 81160,00 грн., з терміном сплати 30.10.2018; № від 16.11.2018 року на суму 97909,00 грн., з терміном сплати 30.11.2018; № від 18.12.2018 року на суму 90347,00 грн., з терміном сплати 30.12.2018; № від 18.01.2019 року на суму 89113,00 грн., з терміном сплати 30.01.2019; № від 19.02.2019 року на суму 106601,00 грн., з терміном сплати 01.03.2019; № від 18.03.2019 року на суму 79617,00 грн., з терміном сплати 30.03.2019; № від 16.04.2019 року на суму 78636,00 грн., з терміном сплати 30.04.2019; № від 16.05.2019 року на суму 71866,00 грн., з терміном сплати 30.05.2019; № від 18.06.2019 року на суму 95284,00 грн., з терміном сплати 30.06.2019; № від 16.07.2019 року на суму 115008,00 грн., з терміном сплати 30.07.2019; № від 19.08.2019 року на суму 144947,00 грн., з терміном сплати 30.08.2019; № від 16.09.2019 року на суму 131995,00 грн., з терміном сплати 30.09.2019; № від 16.10.2019 року на суму 135097,00 грн., з терміном сплати 30.10.2019; № від 18.11.2019 року на суму 136959,00 грн., з терміном сплати 30.11.2019; № від 16.12.2019 року на суму 151152,00 грн., з терміном сплати 30.12.2019.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України податкове зобов`язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.

Відповідно до статті 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, судом встановлено, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку підприємства відповідача з питань дотримання термінів сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт №13964/20-40-12-09-19/03355258 від 26.09.2018 р. та застосовано до відповідача штрафну санкцію за податковим повідомленням-рішенням № від 09.10.2018 р. у розмірі 1871,11 грн.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Вказане податкове повідомлення-рішення було вручено 09.10.2018 р. уповноваженому представнику підприємства позивача Голян Л.Д., що підтверджується особистим підписом на податковому-повідомленні рішенні № від 09.10.2018 р. (а.с.76).

Доказів оскарження чи скасування податкового повідомлення - рішення № від 09.10.2018 р., відповідачем до суду не надано.

Окрім того, відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

У зв`язку з несплатою відповідачем у встановлений законодавством строк суми узгодженого грошового зобов`язання, контролюючим органом на виконання приписів с.129 Податкового кодексу України нараховано пеню в розмірі 234500,62 грн.

Суд зазначає, що посилання представника відповідача на порушення строків нарахування пені є необґрунтованими, оскільки із облікової картки вбачається, що пеню нараховано після зарахування коштів за сплатою грошових зобов`язань та позов подано у межах 1095 днів, встановлених Податковим кодексом України з моменту її нарахування. Доказів списання заборгованості (визнання заборгованості безнадійною) відповідачем до справи не надано.

Отже, на теперішній час відповідач має податковий борг в загальному розмірі 2087932,73 грн., що підтверджується наданою контролюючим органом обліковою карткою.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Контролюючим органом направлено Красноградському житловому ремонтно-експлуатаційному підприємству першу податкову вимогу від 04.08.2005 р. № 1/46, яку було вручено відповідачу 08.08.2005, що підтверджується особистим підписом уповноваженого представника підприємства та другу податкову вимогу від 08.09.2005 р. №2/52, яку було вручено відповідачу 13.09.2005, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с.87-88).

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, якими передбачено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги, зазначені податкові вимоги не втратили юридичної сили, а тому у контролюючого органу не виникло обов`язку повторного надіслання податкових вимог платнику податків.

Відповідач не скористався своїм правом адміністративного або судового оскарження податкової вимоги, доказів самостійної сплати податкового боргу матеріали справи також не містять, а відтак сума заборгованості підприємства перед бюджетом є узгодженою та підлягає сплаті.

Згідно довідки Головного управління ДПС у Харківській області від 13.01.2020, Красноградське житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство має безперервний податковий борг з 04.08.2005 р.

Доказів переривання боргу після виставлення податкової вимоги відповідачем до суду не подано та підтверджується обліковою карткою, що міститься в матеріалах справи.

Крім того, доказів скасування вказаної вимоги відповідачем до суду не надано.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, до яких належить стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки, позивачем надано до суду документи, які підтверджують несплачену відповідачем суму податкового боргу, а відповідач не надав суду доказів погашення вищевказаної суми податкового боргу, тому суд приходить до висновку щодо правомірності вимог Головного управління ДПС у Харківській області, у зв`язку із чим, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код 43143704) до Красноградського житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства (вул. Горького, б. 82, м. Красноград, Красноградський район, Харківська область, 63304, код 03355258) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути до бюджету України кошти у розмірі 2087932,73 грн. (два мільйона вісімдесят сім тисяч дев`ятсот тридцять дві гривні 73 копійки) в рахунок погашення податкового боргу з Красноградського житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства (код 03355258, податкова адреса: вул. Горького, б. 82, м. Красноград, Красноградський район, Харківська область, 63304) з усіх відкритих розрахункових рахунків.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Волошин