Справа № 280/3756/19
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2020 року м. Дніпросправа № 280/3756/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.11.2019 в адміністративній справі №280/3756/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якій позивач просить суд: визнати незаконними дії відповідача в частині відмови позивачу у призначенні пенсій за вислугу років як працівнику льотного складу цивільної авіації, що має понад 25 років загального стажу і понад 10 років спеціального стажу; зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років як працівнику льотного складу цивільної авіації, що має понад 25 років загального стажу і понад 10 років спеціального стажу, починаючи з дати звернення, тобто з 18 січня 2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує про те, що 18.01.2019 звернулась до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою, в якій просила призначити їй пенсію за вислугу років як працівнику льотного складу цивільної авіації, що має понад 25 років загального стажу і понад 10 років спеціального стажу. Листом від 05.02.2019 їй було відмовлено у задоволенні її вимоги. Позивач вважаючи відмову незаконною звернулась до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області (пр.Соборний, буд. 158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057, ) про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити його позовні вимоги.

Сторони про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити частково , з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах на теперішній час перебуває на обліку в ГУ Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

18 січня 2019 року позивач, ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Розглянувши звернення ОСОБА_1 , Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя листом №48/С-8 від 05 лютого 2019 року повідомило про відсутність підстав для переходу з пенсії за віком (Список № 1 бортпровідники) на пенсію за вислугу років, оскільки: по-перше - на момент введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" та в подальшому позивач не працювала на посаді, віднесеної до п. "г " ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; по-друге - відповідно до п. "г " ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для жінок потрібно мати стаж роботи як бортпровідницею 10 років. Стаж для визначення права на пенсію за вислугу років враховується календарно. Позивач працювала бортпровідницею з 03.05.1976 року по 30.11.1978 року та з 13.07.1979 року по 30.11.1986 року. Стаж роботи бортпроводницею складає 09 років 11 місяців 14 днів. Що стосується обчислення строків вислуги років - за кожні 20 годин нальоту на літаках - за один місяць вислуги, то згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 року № 418, дане обчислення строків вислуги років застосовується тільки для працівників льотного складу, а саме: для посад передбачених п. "а" ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Право на пенсію за вислугу років бортпровідникам регулюється п. "г " ст. 54; по-третє - відповідно до ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" - пенсія за вислугу років встановлюється окремим категоріям громадян, зайнятим на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Одночасно повідомлено, що Закон України "Про пенсійне забезпечення" не передбачає права вибору на пенсію за вислугу років чи на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 і Списком №2 .

Позивач не погодившись з відмовою Пенсійного фонду у призначенні пенсії за вислугою років, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи спірну постанову та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до пенсійного фонду із заявою не встановленого зразку.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон - №1788) гарантовано право громадян на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Право окремих категорій громадян на пенсію за вислугу років визначено ст. 51 зазначеного Закону.

11.10.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (далі - Закон № 2148).

Згідно з пунктом 2-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), в редакції Закону № 2148, особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (до 11.10.2017) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (Закон - № 1788), пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають бортпровідники, жінки - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років як бортпровідниця. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

До досягнення віку, встановленого абзацом третім цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту "а" частини першої статті 13 цього Закону.

Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418 затверджено Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації (далі - Порядок №418).

Відповідно до пункту 3 Порядку №418 право на пенсію за вислугу років мають:

а) льотний склад, який безпосередньо виконує дослідні польоти на штатних робочих місцях літальних апаратів і парашутно-десантної техніки;

льотчики (пілоти)-випробувачі, штурмани-випробувачі, бортінженери-випробувачі, бортмеханіки-випробувачі,бортелектрики-випробувачі,бортрадисти-випробувачі, бортоператори-випробувачі, парашутисти-випробувачі, провідні інженери з льотних випробувань або експериментальних робіт;

б) інженерно-технічний склад, який здійснює випробні (дослідні) польоти, а також польоти по здачі, прийманню літальних апаратів, їх систем, агрегатів, приладів та обладнання, парашутно-десантної техніки (при наявності діючого посвідчення про допуск до проведення льотних випробувань):

інженери, техніки, механіки, оператори та експериментатори всіх найменувань;

в) працівники, які інспектують льотний склад у випробних польотах, а також особи, які здійснюють керівництво льотно-випробними службами і беруть участь в дослідних польотах як члени екіпажу літального апарата (при наявності діючого посвідчення про допуск до проведення льотних випробувань).

Згідно пункту 5 Порядку №418, до вислуги років працівникам льотно-випробного-складу зараховується:

час служби на посадах льотного складу Збройних Сил колишнього Союзу РСР і України та робота на посадах льотного складу цивільної авіації - в порядку, встановленому для призначення пенсій відповідно військовослужбовцям і льотному складу цивільної авіації;

час роботи на посадах льотного складу в цивільній авіації інших країн - в порядку, встановленому для призначення пенсій льотному складу цивільної авіації, за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України (за період роботи починаючи з 1992 року);

час навчання у вищих навчальних закладах авіації, якщо цьому передувала робота на посадах льотного складу (льотчикам-випробувачам, штурманам-випробувачам незалежно від цієї умови), - за фактичною тривалістю навчання, в інших випадках - за фактичною кількістю годин нальоту; час навчвння у школі льотчиків-випробувачів (центрі підготовки льотного складу) - у подвійному розмірі за умови участі їх у випробних польотах;

час оплачуваної відпустки по догляду за дитиною, що надається жінкам, - за тривалістю, встановленою законодавством.

Відповідно до підпункту «а» пункту 1 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, при обчисленні строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу рахуються кожні 20 годин нальоту на літаках (крім нальоту і робіт, передбачених пунктами "б" - "г" цього пункту) - за один місяць вислуги.

Відповідно до пункту 5 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418, строки вислуги років працівників льотного складу за період роботи до 1 січня 1992 р. обчислюються за правилами, що діяли до зазначеної дати.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позовних вимог, виходив з того, що позивач звернувся до відповідача із заявою невстановленої форми.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що пенсійний орган, надаючи відповідь листом на звернення позивача із проханням зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років, діяв протиправно, не прийнявши вмотивоване рішення щодо вимог позивача.

Варто вказати на те, що відповідачем не було висловлено будь-яких заперечень щодо форми заяви, а заперечення проти позову та у відзиві на апеляційну скаргу позивача грунтувалися на нормах матеріального права, які регулюють правовідносини у сфері призначення і перерахунку пенсій.

Верховним Судом України у постанові від 27.11.2019 р. у справі №748/696/17 вказано, що зміст зазначеної заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того, важливим є те, що до заяви позивачем було долучено ряд документів (відповідачем не заперечується), які подаються саме при призначенні пенсії. Відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Таким чином, позивач мав рацію щодо звернення до відповідача із заявою вільної форми та отримання відповіді у вигляді прийняття рішення за зазначеними у його заяви вимогами.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне задовільнити апеляційну скаргу частково шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 січня 2019 року про призначення пенсії за вислугу років та прийняти відповідне рішення.

Вимоги позивача зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років як працівнику льотного складу цивільної авіації, що має понад 25 років загального стажу і понад 10 років спеціального стажу, починаючи з дати звернення, тобто з 18 січня 2019 року, суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки на даний час права позивача в цій частині порушені не були, а відмова з цього приводу управлінням не приймалась.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не з`ясовані обставини, що мають значення для справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04.11.2019 в адміністративній справі №280/3756/19- скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 січня 2019 року про призначення пенсії за вислугу років.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник