Справа № 824/1042/19-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1042/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лелюк О.П.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

23 квітня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року (ухвалене у м. Чернівці, 23.04.2020) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19 червня 2019 року: форми "Р" №, форми "Р" №, форми "ПС" №, форми "Р" №, форми "ПС" №, форми "В4" №.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.04.2020 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.04.2020 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не врахував відомості з ЄРПН за змістом яких, позивач кілька років поспіль декларує витрати на рівні 99,4%-99,5% від доходу. Зазначив, що у ході перевірки встановлено залишки ТМЦ за допомогою ЄРПН. Таким чином, позивачем не виконано вимоги листа від 24.04.2019 "Щодо зняття залишків".

Зауважив, що фізичні особи-підприємці вносять суму витрат, пов`язаних з отриманням доходу за підсумками дня. Тому, є помилковим висновок суду першої інстанції про те, що для віднесення до складу витрат на придбання товару не є обов`язковою реалізація такого товару.

Вказав, що під час проведення перевірки та прийняття оскаржуваних рішень враховані усі документи надані до перевірки та здійснено детальне співставлення показників цих первинних документів з даними ЄРПН.

Відповідач зауважив, що суд першої інстанції належним чином не дослідив правомірність включення позивачем до складу витрат, коштів сплачених позивачем за маркетингові послуги. Вказав на відсутність економічного ефект наданих маркетингових послуг, адже контрагенти, які надавали такі послуги фактично здійснювали заходи з просування власного товару.

Також відповідач заперечує правомірність включення позивачем до складу витрат сум на оплату вартості оренди нежитлового приміщення та витрат на придбання природного газу для заправки автомобілів.

Крім того, відповідач звернув увагу на безпідставність проведення позивачем коригування податкових зобов`язань з ПДВ за 2017-2018 роки у зв`язку із поверненням продукції контрагентам.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність та необґрунтованість усіх доводів апеляційної скарги.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2020 вирішено апеляційний розгляд даної справи проводити у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, працівниками Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області проведено документальну планову перевірку платника податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року.

За результатами перевірки складено акт №106/24-13-13-04-18/ НОМЕР_1 від 27 травня 2019 року, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог:

- пункту 177.2 підпункту 177.4.1, підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України встановлено заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік та 2018 рік в сумі 323909,32 грн;

- підпункту 1.2, 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України не нараховано та не утримано військовий збір з оподатковуваного (чистого доходу) за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року на загальну суму 26992,44 грн;

- статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 189.1 статті 189, пункту 192.1, пункту 192.2 статті 192, абзацу г) пункту 198.5 статі 198, пункту 200.1, в) пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України - заниження сум податку на додану вартість, що підлягає сплаті до Державного бюджету у сумі 623520,00 грн (за 2017 рік - 350615, 00 грн за 2018 рік - 272905,00 грн), у тому числі : за січень 2017 року на 16730 грн., за лютий 2017 року на 51910,00 грн., за березень 2017 року на 44469 грн, за квітень 2017 року на 19557 грн., за червень 2017 року на 8809 грн., за липень 2017 року на 8663,00 грн., за серпень 2017 року на 11848 грн., за вересень 2017 року на 5608 грн, жовтень 2017 року на 4507 грн., за листопад 2017 року на 2788 грн., за грудень 2017 року на 175726 грн., за січень 2018 року на 16250 грн., за лютий 2018 року на 3751 грн., за березень 2018 року на 4564 грн., за квітень 2018 року на 5830 грн., за травень 2018 року на 7440 грн., за червень 2018 року на 6615 грн., за липень 2018 року на 7029 грн., за серпень 2018 року на 8333 грн., за вересень 2018 року на 7090 грн., за жовтень 2018 року на 9505 грн., за листопад 2018 року на 4011 грн., за грудень 2018 року на 192487 грн) та завищено від`ємне значення ПДВ, що переноситься до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на 26336,00 грн, у тому числі за січень 2017 року на17442 грн., за травень 2017 року на 5580 грн., за липень на 1135 грн., за листопад на 2179 грн;

- пункту 44.6, пункту 44.7 статті 44 Податкового кодексу України не надання посадовими особами контролюючого органу, які проводять перевірку, документів, що підтверджують показники, відображені такими платником податків у податковій звітності;

- пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України, пункту 8.1 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України Гуйваном А.Ф. не повідомлено контролюючий орган за основним місцем обліку платника податків про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП;

- пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України, підпункту 2, підпункту 8, підпункту 9 пункту 6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність та в частині невірного відображення отриманого від здійснення господарської із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема, кошти, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків та/або отримано готівкою, суми фактично понесених витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7 та суми чистого оподатковуваного доходу, яка розраховується як різниця між сумою доходу за звітний період (графа 4) та сумою понесених витрат від провадження господарської або незалежної професіональної діяльності (графи 6, 7, 8), що призвело до занесення в податкові декларації перекручених даних.

На підставі Акту №106/24-13-13-04-18/ НОМЕР_1 від 27 травня 2019 року відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 19 червня 2019 року:

- форми «Р» №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 485863,97 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням - 323909,32 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 161954,65 грн;

- форми «Р» №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 40488,66 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням - 26992,44 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 13496,22 грн;

- форми «ПС» №, згідно якого сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) становить 170 грн;

- форми «Р» №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 779400,00 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням - 623520,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 155880,00 грн;

- форми «ПС» №, згідно якого сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) становить 510,00 грн;

- форми «В4» № про зменшення розміру від`ємного значення з ПДВ на суму 26336,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх у адміністративному порядку шляхом подання скарги до ДФС України. Однак, рішенням ДФС України від 06 серпня 2019 року №37759/6/99-99-11-05-01-25 податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та не погоджуючись із результатом їх адміністративного оскарження, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду справи відповідачем не доведено обґрунтованість висновків, зроблених за результатом перевірки, а тому суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування визначено статтею 177 ПК України.

Відповідно до пункту 177.1 статті 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (пункт 177.2 статті 177 ПК України).

Згідно пункту 177.3 статті 177 ПК України для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Відповідно до підпункту 177.3.1 пункту 177.3 статті 177 ПК України не включаються до доходу фізичної особи - підприємця суми акцизного податку з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно підпункту 177.4.1. пункту 177.4 статті 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

Відповідно до підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Згідно підпункту 14.1.108 пункту 14.1 статті 14 ПК України маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та післяпродажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Пунктом 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; ґ) виключено; д) виключено; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно пункту 192.1 статті 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Складені платником податку розрахунки коригування до податкових накладних, складених до 1 лютого 2015 року, розрахунки коригування до податкових накладних, які не підлягали наданню отримувачу (покупцю) - платнику податку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальником (продавцем). Зазначене не поширюється на розрахунки коригування, що передбачають зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику (зменшення податкового зобов`язання постачальника та податкового кредиту отримувача), складені після 1 липня 2015 року до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року на отримувача (покупця) - платника податку, які підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем (покупцем) товарів/послуг.

Відповідно до пункту 192.2 статті 192 ПК України норма пункту 192.1 цієї статті не поширюється на випадки, коли постачальник товарів/послуг не є платником податку на кінець звітного (податкового) періоду, в якому був проведений такий перерахунок.

Зменшення суми податкових зобов`язань платника податку - постачальника в разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, наданих особам, що не були платниками цього податку на дату такого постачання, дозволяється лише при поверненні раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості, у тому числі при перегляді цін, пов`язаних з гарантійною заміною товарів або низькоякісних товарів відповідно до закону або договору.

Зменшення суми податкових зобов`язань платника податку - постачальника - оператора телекомунікацій у разі відмови абонента від передплачених, але не отриманих телекомунікаційних послуг дозволяється при перерахуванні частини суми передоплати телекомунікаційних послуг у якості благодійної пожертви при виконанні благодійного телекомунікаційного повідомлення за дорученням абонента.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Абзацом в) пункту 200.4 статті 200 ПК України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Крім цього, положеннями статей 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновків про те, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування належним податком.

Водночас маркетингові послуги належать до безтоварних операцій і за своєю суттю є витратами на збут. Документами, що підтверджують фактичне отримання маркетингових послуг можуть бути акти приймання-передачі послуг або інші документи, що підтверджує фактичне надання (отримання) послуг, які повинні мати всі обов`язкові реквізити первинних документів, передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", звіти про надані послуги тощо. Для врахування витрат на маркетингові послуги при обчисленні об`єкта оподаткування необхідне доведення безпосереднього зв`язку таких витрат з господарською діяльністю платника податків та підтвердження первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, які б засвідчували факт здійснення господарської операції. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Встановлено, що в період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року позивач здійснював господарську діяльність на загальній системі оподаткування та отримував дохід від здійснення оптової торгівлі молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями, жирами, м`ясом, м`ясними продуктами та іншими продуктами харчування (у тому числі рибою, ракоподібними і молюсками).

Вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік - за даними платника - 7761204 грн, а за даними проведеної відповідачем перевірки - 7240098 грн, розбіжність - 521106 грн.; за 2018 рік - за даними позивача - 6719624,3 грн, а за даними перевірки - 6162326 грн, розбіжність - 557298 грн.

Відтак, на думку відповідача, позивачем завищено вартість придбаних товарно - матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції на 1078403,97 грн (2017 рік - 521106 грн, 2018 рік - 557298 грн).

Позивач не погоджується з таким висновком контролюючого органу та вказує про надання ним під час перевірки усіх первинних документів, що підтверджують понесені ним витрати, а також про те, що відповідачем у Акті перевірки не конкретизовано по яким саме контрагентам та які саме витрати податковий орган відмовляється враховувати. Надані відповідачем заяви по суті справи не містять обґрунтованих доводів та спростувань відносно указаних позивачем тверджень.

Позивачем на підтвердження своїх доводів про понесення ним витрат, відображених у його податкових деклараціях, надано суду низку документів: реєстр прихідних накладних на суму 15461988,6 грн, реєстр платіжних доручень на суму 14512644,49 грн, прихідні накладні на суму 15461988,6 та платіжні доручення на суму 14512644,49 грн, договори поставки та ін.

Згідно наданих позивачем первинних документів встановлено, що 07 травня 2015 року між приватним підприємством «Дживальдіс» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 укладено договір поставки №90-ДП, згідно пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця молочну продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити вартість товару. Ціна, асортимент. Кількість Товару визначається рахунком-фактурою та накладною, що виписується на кожну партію та звіряється з підписами Сторін.

До вказаного договору позивачем додано податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення.

31 березня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Дім» (Продавець) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Дистрибютор) укладено дистриб`юторський договір №20/Д/2017 року, згідно пункту 2.1 даного Договору Продавець поставляє Товар Дистриб`ютору, а Дистриб`ютор приймає на себе зобов`язання приймати Товар, здійснювати його своєчасну оплату, а також забезпечити його подальшу реалізацію (продаж) на відповідній Території.

26 січня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Тк Ардіс» (Постачальник) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір поставки №ТА-0000862, згідно пункту 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставляти Покупцю товар, а Покупець зобов`язується приймати й оплачувати товар.

До вказаного договору позивачем додано платіжні доручення, товарно-транспортні накладні.

02 грудня 2013 грудня між філією Публічного акціонерного товариства «Яготинський маслозавод» «Яготинське для дітей» (Продавець) та приватними підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір №580 купівлі-продажу продукції із додатковими зобов`язаннями дистрибуції. Пунктом 1.1 Договору визначено, що Продавець зобов`язується передати у власність Покупця в обумовлені цим Договором терміни, продукцію, а саме: продукти дитячого харчування власного виробництва, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

01 березня 2014 року між філією Публічного акціонерного товариства «Яготинський маслозавод» (Продавець) та приватними підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір №372 купівлі-продажу продукції із додатковими зобов`язаннями дистрибуції, згідно пункту 1.1 цього Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, в обумовлені цим Договором терміни продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Продукцію.

До вказаного договору позивачем додано видаткові накладні.

03 січня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Андрушівський маслосирзавод» (Постачальник) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Дистрибютор) укладено дистриб`юторський договір №38/2017, відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується прийняти та передати у власність Дистриб`ютора продукцію виробництва ТОВ «Андрушівський маслосирзавод», а Дистриб`ютор зобов`язується вчасно замовити Товар по кількості й асортименту, прийняти, оплатити його вартість на умовах визначених цим Договором.

До вказаного договору позивачем додано наступні документи: видаткові накладні, платіжні доручення: від 20 квітня 2018 року №401, від 23 квітня 2018 року №405, від 30 травня 2018 року №461, від 08 червня 2018 року №468, від 12 червня 2018 року №478, від 25 червня 2018 року №494, від 18 липня 2018 року №529, від 24 липня 2018 року №534, від 31 липня 2018 року №552, від 01 серпня 2018 року №553.

01 листопада 2017 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Покупцем) та товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Фуд Імпекс» укладено договір поставки №01/11/2017. Згідно пункту 2.1 Договору Постачальник зобов`язується передати у встановлений строк (строки) Товар у власність Покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а Покупець зобов`язується прийняти Товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До вказаного договору позивачем додано видаткові накладні, платіжні доручення.

21 листопада 2016 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю м`ясокомбінат «Ювілейний» (Постачальник) укладено договір поставки №Д-593-16/10. Згідно пункту 1.1 цього Договору Постачальник зобов`язується на умовах визначених цим Договором передати у власність Покупця ковбасні та м`ясні вироби в асортименті, а Покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити його вартість.

До вказаного договору позивачем додано видаткові накладні, платіжні доручення.

31 березня 2015 року між приватним акціонерним товариством «Галичина» (Постачальник) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Дистриб`ютор) укладено дистриб`юторський договір №05/03/15, відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується постачати Дистриб`ютору у власність Продукцію (Товари), а Дистриб`ютор зобов`язується приймати поставлені (Товари), здійснювати подальший їх продаж на умовах, передбачених цим Договором та додатками до нього, які є невід`ємною частиною даного Договору.

До вказаного договору позивачем додано податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення.

22 травня 2017 року між ТОВ «рибопромислова компанія» (Постачальник) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір поставки №РК-175, згідно пункту 1.1 даного Договору Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність Покупцеві продукцію, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти та оплатити продукцію. Продукція передається у власність Покупця з метою використання її в комерційній діяльності або з іншою метою не пов`язаною з особистим, сімейним, хатнім або іншим подібним використанням.

До вказаного договору позивачем додано податкові накладні, платіжні доручення.

01 березня 2017 року між ТОВ «Торговий дім «Еталон» (Постачальник) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір №6469 поставки продукції з додатковими зобов`язаннями дистрибюції. Згідно пункту 1.1 цього Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, в обумовлені цим Договором терміни, продукцію, а саме: молочні продукти - згідно Специфікації, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Продукцію.

До вказаного договору позивачем додано видаткові накладні, платіжні доручення.

23 травня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Тайфун-2000» (Постачальник) та приватними підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір поставки №69, згідно пункту 1.1 цього Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продукти харчування, а Покупець зобов`язується прийняти Товар, оплатити його, а також реалізувати на умовах цього Договору.

До вказаного договору позивачем додано податкові накладні, платіжні доручення.

15 липня 2016 року між АТ «Пирятинський сирзавод» (Постачальник) фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір №37/01-16 поставки продукції з додатковими зобов`язаннями дистрибюції. Згідно пункту 1.1 цього Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, в обумовлені цим Договором терміни, продукцію, а саме: молочні продукти - згідно Специфікації, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Продукцію.

До вказаного договору позивачем додано видаткові накладні, платіжні доручення.

09 жовтня 2017 року між приватним акціонерним товариством «Тернопільський молокозавод» (Організація) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Дистриб`ютор) укладено дистриб`юторський договір №107, відповідно до пункту 1.1 якого Організація доручає, а Дистриб`ютор бере на себе зобов`язання по поширенні товарів Компанії. Компанія надає Дистриб`ютору статус офіційного дистриб`ютора на наступних територіях: Чернівецька область, (за виключенням м. Чернівці). З метою виконання пункту 1.1 даного Договору Організація зобов`язується передати Товар в кількості та асортименті, замовленому Дистриб`ютором, а Дистриб`ютор зобов`язаний приймати і оплачувати його.

До вказаного договору позивачем додано накладні, платіжні доручення.

13 жовтня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Вівальді Д» (Постачальник) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір поставки №63. Згідно пункту 1.1 цього Договору Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, виготовити і поставити молочну продукцію (Товар), а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти і оплатити вартість товару.

До вказаного договору позивачем додано видаткові накладні, платіжні доручення.

Суд враховує, що відповідачем не заперечувалась реальність вказаних вище господарських операцій, достовірність документів, наданих позивачем на їх підтвердження, та пов`язаність їх із безпосередньою діяльністю ФОП ОСОБА_1 . При цьому відповідачем в ході перевірки не встановлено наявність у позивача залишків ТМЦ відносно операцій, що досліджувались податковим органом. Водночас податкове законодавство не ставить в залежність факт повної реалізації товару, придбаного фізичною особою-підприємцем з метою подальшого отримання доходу, при віднесенні до складу витрат усієї суми коштів, сплачених ним за такий товар.

Крім цього, з обставин справи також вбачається, що з метою визначення понесених позивачем витрат на придбання ТМЦ, що використані у власній господарській діяльності, відповідачем в ході проведеної перевірки встановлено, що середньорічна торгова націнка на молочні продукти в 2017 році складає 22,36%, в 2018 році - 21,46%,на інші продукти харчування середньорічна торгова націнка в 2017 році складає 27,09%, в 2018 році - 26,1% та середньорічна торгова націнка на м`ясні та ковбасні вироби в 2018 році складає 20,02%.

Зазначене також враховувалось контролюючим органом при прийнятті висновку про завищення позивачем вартості ТМЦ, що реалізовані або використані у виробництві продукції на 1078403,97 грн (2017 рік-521106, грн, 2018 рік- 557298 грн).

Всупереч визначеному частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку, відповідачем не доведено обґрунтованість та правомірність розрахунку витрат позивача та розрахунку середнього відсотку торговельної націнки із зазначенням належного методу, передбаченого податковим законом та використаним контролюючим органом.

При цьому відповідачем не спростовано тверджень позивача про те, що під час проведення перевірки проводився лише вибірковий порядок перевірки первинних документів й за 2017-2018 роки ревізорами було проаналізовано вибірково та незначну кількість первинних документів.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність віднесення позивачем у перевіряємий період до складу витрат витрати на придбання ТМЦ, що були ним реалізовані, та, відповідно, про необґрунтованість і безпідставність висновку відповідача про завищення таких на суму 1078403,97 грн.

Апеляційний суд також погоджується із висновками суду першої інстанції щодо доводів податкового органу про неправомірність включення позивачем до складу витрат витрати за отримані маркетингові, інформаційні послуги (послуги по просуванню товарів постачальника), послуги по просуванню товару, послуги перепродажної підготовки та мерчандайзингу, послуги з введення нових товарних позицій в розмірі 289297,97 грн (2017 рік - 145642,24 грн, 2018 рік -143655,73 грн), суд зазначає наступне.

Встановлено, до вказаних висновків відповідач дійшов на підставі аналізу господарських операцій між позивачем та контрагентами: ТзОВ «Універсам», ТзОВ «Технонафтозбут», ТзОВ «Рома», ДП «Рітейл Центр», ТзОВ «Пакко Холдинг», ТзОВ «Група Рітейлу України», ТзОВ «Ф.К.С.». На думку податкового органу, надані позивачем первинні документи на підтвердження факту отримання маркетингових послуг, копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) не містять конкретно визначених змісту та обсягу господарської операції, що не дає можливості пов`язати такі документи з конкретною господарською операцією. У позивача відсутні документи, що дали б змогу відстежити результат замовлених робіт (послуг), а акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) мають загальний характер та не містять відомостей про конкретні результати наданих послуг.

Судом встановлено, що 01 січня 2017 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Замовник) та ТзОВ «Універсам» (Виконавець) укладено договір послуг №г-0317-У-М (Договір поставки №Г0317-У від 01 січня 2017 року). Відповідно до пункту 1 цього Договору Виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, надати Замовнику послуги з передпродажної підготовки товарів (маркетингові послуги) передбачені пунктом 2 даного Договору в магазинах Виконавця та в магазинах інших юридичних осіб чи приватних підприємців на основі укладених Договорів послуг, Договорів про спільну діяльність та Договорів комерційної концесії, а Замовник зобов`язується в порядку та на умовах визначених в цьому договорі прийняти такі послуги і оплатити їх.

Пунктом 2 Договору визначено характер робіт. Так, Виконавець надає наступні послуги з передпродажної підготовки товарів: послуги з просування та стимулювання збуту товарів в томі числі: послуги з просування товарів в торгових залах Виконавця (в т.ч. послуги з розміщення продукції Замовника корпоративним блоком за стандартами Замовника на обладнанні Виконавця); послуги з стимулювання збуту товарів Виконавця; послуги з розміщення продукції Замовника, в тому числі: послуги з розміщення продукції Замовника на фірмових полицях Замовника; послуги з розміщення продукції Замовника на фіксованих місцях продажу на обладнанні Виконавця; послуги з розміщення продукції Замовника на додаткових місцях продажу (піддони); послуги з внесення продукції Замовника до інформаційних баз продажу Виконавця; послуги з розповсюдження інформації про умови продажу товару у інформаційному виданні -каталозі Виконавця; послуги з розміщення інформації про товар Замовника в торгових залах; послуги з розміщення інформації про товар Замовника на інформаційних носіях розміщених на прилеглих територіях до магазинів Виконавця; послуги з розповсюдження інформації про товари Замовника в торгових залах уповноваженими представниками Замовника.

Як вбачається із Актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) №УН-0000095 від 31 січня 2017 року, №УН-0000146 від 28 лютого 2017 року, УН-0000157 від 28 лютого 2017 року, УН-0000153 від 28 лютого 2017 року, представником виконавця ТзОВ «Універсам» надано позивачу послуги з ведення нових товарних позицій, які є в наявності у Замовника в робочий асортимент Виконавця.

Згідно Актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) №УН-0000037 від 31 січня 2017 року, №УН-0000038 від 31 січня 2017 року, №УН-0000201 від 28 лютого 2017 року, №УН-0000200 від 28 лютого 2017 року, представником виконавця ТзОВ «Універсам» надано позивачу послуги з просування товару постачальнику передпр. підготовка, базове позиціювання, інформ. забезпечення.

Згідно Актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) №УН-0000111 від 28 лютого 2017 року, №УН-0000366 від 31 березня 2017 року, №УН-0000280 від 31 березня 2017 року, №УН-0000551 від 30 квітня 2017 року, №УН-0000896 від 31 липня 2017 року, №УН-0001040 від 31 серпня 2017 року, №УН-0001213 від 30 вересня 2017 року, №УН-0001355 від 31 жовтня 2017 року, №УН-0001492 від 30 листопада 2017 року, №УН-0001630 від 31 грудня 2017 року, №УН-0000297 від 28 лютого 2018 року, №УН-0000662 від 30 квітня 2018 року, №УН-0001206 від 31 серпня 2018 року, №УН-0001405 від 30 вересня 2018 року, №УН-0001509 від 31 жовтня 2018 року, №УН-0001629 від 30 листопада 2018 року, №УН-0001771 від 31 грудня 2018 року представником виконавця ТзОВ «Універсам» надано позивачу послуги з інформаційної підтримки просування товару Замовника.

Згідно Актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) №УН-0000313 від 31 березня 2017 року, №УН-0000309 від 31 березня 2017 року, представником виконавця ТзОВ «Універсам» надано позивачу інформаційні послуги (послуги з ведення нових товарних позицій, які є в наявності у Замовника).

Згідно Актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) №УН-0000314 від 31 березня 2017 року представником виконавця ТзОВ «Універсам» надано позивачу послуги з розповсюдження інформації про товари.

Згідно Актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) №УН-0000367 від 31 березня 2017 року, №УН-0000520 від 30 квітня 2017 року, №УН-0000519 від 30 квітня 2017 року, №УН-0000674 від 31 травня 2017 року, №УН-0000673 від 31 травня 2017 року, №УН-0000796 від 30 червня 2017 року, №УН-0000937 від 31 липня 2017 року, №УН-0001091 від 31 серпня 2017 року, №УН-0001090 від 31 серпня 2017 року, №УН-0001244 від 30 вересня 2017 року, №УН-0001402 від 31 жовтня 2017 року, №УН-0001401 від 31 жовтня 2017 року, №УН-0001573 від 30 листопада 2017 року, №УН-0001732 від 31 грудня 2017 року, №УН-0001731 від 31 грудня 2017 року, №УН-0001630 від 31 грудня 2017 року, №УН-0000№103 від 31 січня 2018 року, №УН-0000104 від 31 січня 2018 року, №УН-0000241 від 28 лютого 2018 року, №УН-0000242 від 28 лютого 2018 року, №УН-0000762 від 31 травня 2018 року, №УН-0001339 від 30 вересня 2018 року, №УН-0001340 від 30 вересня 2018 року представником виконавця ТзОВ «Універсам» надано позивачу інформаційні послуги (послуги з просування товару постачальника).

Згідно Актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) №УН-0000377 від 31 березня 2018 року, №УН-0000439 від 31 березня 2018 року, №УН-0000440 від 31 березня 2018 року представником виконавця ТзОВ «Універсам» були проведені такі роботи: дослідження кон`юктури ринку.

Згідно Актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) №УН-0000582 від 30 квітня 2018 року, №УН-0000581 від 30 квітня 2018 року, №УН-0000799 від 31 травня 2018 року, №УН-0000798 від 31 травня 2018 року, №УН-0000964 від 30 червня 2018 року, №УН-0000965 від 30 червня 2018 року, №УН-0001105 від 31 липня 2018 року, №УН-0001106 від 31 липня 2018 року, №УН-0001263 від 31 серпня 2018 року, №УН-0001264 від 31 серпня 2018 року, №УН-0001538 від 30 жовтня 2018 року, №УН-0001539 від 30 жовтня 2018 року, №УН-0001686 від 30 листопада 2018 року, №УН-0001687 від 30 листопада 2018 року, №УН-0001840 від 31 грудня 2018 року, №УН-0001839 від 31 грудня 2018 року представником виконавця ТзОВ «Універсам» були проведені такі роботи: послуги з стимулювання збуту товарів Виконавця.

На підставі складених актів було здійснено платежі, що підтверджуються відповідними платіжними дорученнями.

Вказане також підтверджується доданою до матеріалів справи довідкою ТзОВ «Універсам» від 01 липня 2019 року.

01 січня 2017 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Замовник) та ТзОВ «Технонафтозбут» (Виконавець) укладено договір послуг №Г-0317-Т-М (Договір поставки №Г-0317-Т від 01 січня 2017 року), згідно пункту 1 договору Виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, надати Замовнику послуги з передпродажної підготовки товарів (маркетингові послуги) передбачені пунктом 2 даного Договору в магазинах Виконавця та в магазинах інших юридичних осіб чи приватних підприємців на основі укладених Договорів послуг, Договорів про спільну діяльність та Договорів комерційної концесії, а Замовник зобов`язується в порядку та на умовах визначених в цьому договорі прийняти такі послуги і оплатити їх.

Пунктом 2 Договору визначено характер робіт. Так, Виконавець надає наступні послуги з передпродажної підготовки товарів: послуги з просування та стимулювання збуту товарів в томі числі: послуги з просування товарів в торгових залах Виконавця (в т.ч. послуги з розміщення продукції Замовника корпоративним блоком за стандартами Замовника на обладнанні Виконавця); послуги з стимулювання збуту товарів Виконавця; послуги з розміщення продукції Замовника, в тому числі: послуги з розміщення продукції Замовника на фірмових полицях Замовника; послуги з розміщення продукції Замовника на фіксованих місцях продажу на обладнанні Виконавця; послуги з розміщення продукції Замовника на додаткових місцях продажу (піддони); послуги з внесення продукції Замовника до інформаційних баз продажу Виконавця; послуги з розповсюдження інформації про умови продажу товару у інформаційному виданні -каталозі Виконавця; послуги з розміщення інформації про товар Замовника в торгових залах; послуги з розміщення інформації про товар Замовника на інформаційних носіях розміщених на прилеглих територіях до магазинів Виконавця; послуги з розповсюдження інформації про товари Замовника в торгових залах уповноваженими представниками Замовника.

На виконання вказаного договору було складено акти здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Згідно Актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) №ТН-0000024 від 31 січня 2017 року, №ТН-0000107 від 28 лютого 2017 року представником виконавця ТзОВ «Технонафтозбут» надано позивачу послуги по просуванню товарів постачальника (передпрод. Підготовка, базове позицію, інформ.підтримка).

Згідно Актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) №ТН-0000180 від 31 березня 2017 року, №ТН-0000261 від 30 квітня 2017 року, №ТН-0000345 від 31 травня 2017 року, №ТН-0000422 від 30 червня 2017 року, №ТН-0000507 від 31 липня 2017 року, №ТН-0000596 від 31 серпня 2017 року, №ТН-0000680 від 30 вересня 2017 року, №ТН-0000763 від 31 жовтня 2017 року, №ТН-0000854 від 30 листопада 2017 року, №ТН-0000938 від 31 грудня 2017 року, №ТН-0000043 від 31 січня 2018 року, №ТН-0000127 від 28 лютого 2018 року, №ТН-0000729 від 30 вересня 2018 року, №ТН-0000586 від 31 липня 2018 року, №ТН-0000831 від 31 жовтня 2018 року, представником виконавця ТзОВ «Технонафтозбут» надано позивачу інформаційні послуги (послуги по просуванню товарів постачальника).

Згідно Актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) №ТН-0000222 від 31 березня 2018 року, представником виконавця ТзОВ «Технонафтозбут» було проведено дослідження кон`юктури ринку.

Згідно Актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) №ТН-0000285 від 30 квітня 2018 року, №ТН-0000390 від 31 травня 2018 року, №ТН-0000483 від 30 червня 2018 року, №ТН-0000674 від 31 серпня 2018 року, №ТН-0000912 від 30 листопада 2018 року, №ТН-0000998 від 31 грудня 2018 року представником виконавця ТзОВ «Технонафтозбут» надано позивачу послуги з стимулювання збуту товарів Виконавця.

На підставі складених актів було здійснено платежі, що підтверджуються відповідними платіжними дорученнями.

Вказане також підтверджується доданою до матеріалів справи довідкою ТзОВ «Технонафтозбут» від 01 липня 2019 року.

01 січня 2016 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Рома» укладено маркетинговий договір №1/Г, відповідно до пункту 1.1 якого Замовник доручає та оплачує. А Виконавець приймає на себе зобов`язання по наданню Замовникові послуги, які погоджені між Сторонами та зазначені в переліку послуг даного Договору по просуванню та представленості в торгових точках згідно Додатку №1 до договору, товарів торгових марок зазначених в специфікації.

Послуги з передпродажної підготовки товару: визначення місця розташування та кількість полиць, промопіддонів, стійок, додаткових міць продажу, спеціального обладнання для розміщення продукції торгівельних марок Замовника; контроль за дотриманням затверджених планограм у торгівельних закладах.

Мерчендайзингові послуги - послуги спрямовані на збільшення обсягів продажу, проведення спеціальних робіт з розміщення та викладення товару,, оформленню місць продажу: оформлення та розміщення у фірмовому стилі товарів на полицях торгівельного закладу; оформлення та розміщення у фірмовому стилі товарів на піддонах в торгівельних закладах; оформлення та розміщення у фірмовому стилі товарів на брендових стійках в торгівельних закладах; оформлення та розміщення у фірмовому стилі спеціального обладнання в торгівельних закладах.

Маркетингові послуги - послуги з моніторингу споживчого попиту, управління запасами товарі та коригування їх розмірів у відповідності до потреб споживачів: розміщення інформації про товари Замовника на інформаційних щитах; розміщення інформації про товари Замовника на друкованих матеріалах у торгівельних закладах; розміщення інформації про товари Замовника в інформаційній листівці; вивчення кон`юктури та динаміки платоспроможного попиту на продукцію, що збувається; прогнозування потреби потенційних споживачів у певному товарі; планування товарного асортименту з урахуванням соціально-психологічних настанов різних груп споживачів, яке передбачає максимальне наближення товару до потенційного споживача; проведення дегустацій, семплінгу, промоакцій; організація та проведення локальних та мережевих маркетингових акцій; організація та проведення опитування споживачів у відповідності до маркетингових цілей Замовника; моніторинг та аналіз товарообігу торгівельних марок Замовника.

У зв`язку із наданням маркетингових послуг, послуг щодо передпродажної підготовки товарів та послуги мерчандайзингу за грудень 2016 року складено акт надання послуг №279240 від 31 грудня 2016 року, а у зв`язку із наданням маркетингових послуг, послуг щодо передпродажної підготовки товарів та послуги мерчандайзингу за листопад 2016 року складено акт надання послуг №262591 від 30 листопада 2016 року.

Крім цього, як вбачається із матеріалів справи, відповідно до договору від 01 січня 2016 року, 31 січня 2016 року складено рахунок на оплату №103 на маркетингові послуги, послуги щодо передпродажної підготовки товарів та послуги мерчандайзингу за січень 2017 року на суму 97,78 грн.

Згідно рахунку на оплату №103 від 31 січня 2016 року позивачем оплачено товариству з обмеженою відповідальністю «Рома» 826,02 грн.

На підставі складених актів було здійснено платіж, що підтверджуються платіжним дорученням від 28 лютого 2017 року №105.

01 березня 2016 року між ДП «Рітейл Центр» (Виконавець) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Замовник) укладено договір №ВЗ РЦ33127 та №ВЗ РЦ33128 про надання послуг, згідно пункту 1.1 цих Договорів в порядку та на умовах визначених цими Договорами Замовник доручає Виконавцеві, а Виконавець зобов`язується надати Замовнику за плату маркетингові послуги, вказані в пункті 1.2 цього Договору, стосовно товарів, поставлених Замовником згідно з Договором №ВЗ РЦ033127 (№ВЗ РЦ33128) від 01 березня 2016 року в мережу магазинів Виконавця «Фуршет», вказаних в додатку №1 до цього Договору.

Виконавець надає Замовнику наступні послуги: вивчення, дослідження та аналіз споживчого попиту на Товар Замовника в Мережі магазинів Виконавця, дослідження торговельних операцій та збуту Товару з метою збільшення об`ємів поставок; розміщення Товару Замовника на торговому обладнано (полках, стелаж), безпосередньо в торгових залах та інших місцях продажу в Мережі магазинів Виконавця, згідно до погоджених Сторонами Договору умов розміщення, зазначених в додатках до цього Договору; збір та розповсюдження інформації про Товар Замовника на умовах та в обсязі, погоджених Сторонами Договору; дослідження кон`юктури ринку, в тому числі здійснення цінового моніторингу аналогічних Товарів та їх аналіз з метою збільшення об`єму поставок; вимір лояльності та задоволення потреб клієнтів в Товарі Замовника. Розробка програм лояльності; керування закупівлями та постачанням Товарів Замовника та внесення Товару до інформаційних баз продажу (пункт 1.2 Договорів).

На виконання договору №ВЗ РЦ33127 від 01 березня 2016 року, у зв`язку із наданням представником Виконавця ДП «Рітейл Центр» маркетингових послуг позивачу було складено наступні акти прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг): № від 31 січня 2017 року; № від 28 лютого 2017 року; № від 31 березня 2017 року; № від 30 квітня 2017 року; № від 31 травня 2017 року.

На виконання договору №ВЗ РЦ33128 від 01 березня 2016 року, у зв`язку із наданням представником Виконавця ДП «Рітейл Центр» маркетингових послуг позивачу було складено наступні акти прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг): № від 31 січня 2017 року; № від 28 лютого 2017 року; № від 31 березня 2017 року; № від 30 квітня 2017 року; № від 31 травня 2017 року; № від 31 серпня 2017 року.

03 січня 2014 року між приватним підприємцем ОСОБА_1 (Замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Пакко Холдинг» укладено договір про надання послуг №030114-109/2п, відповідно до пункту 2.1 Договору сторони декларують, що діяльність Виконавця не обмежується лише придбанням Продукції у Замовника, але й зокрема, полягає і у наданні послуг на користь Замовника. Виконавець надає Замовнику послуги та виконує інші свої зобов`язання за Договором, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані Виконавцем послуги у розмірі та за процедуру встановленою цим договором, а також виконати інші свої зобов`язання за цим договором на користь Виконавця (пункт 2.5 Договору).

На виконання вказаного договору було складено акти здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Згідно Актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) №19990 від 30 листопада 2016 року, №19991 від 30 листопада 2016 року, №21669 від 31 грудня 2016 року, №21670 від 31 грудня 2016 року, №1754 від 31 січня 2017 року, №1755 від 31 січня 2017 року, №3025 від 28 лютого 2017 року, №3026 від 28 лютого 2017 року, №5240 від 31 березня 2017 року, №5241 від 31 березня 2017 року, №5242 від 31 березня 2017 року, №5243 від 31 березня 2017 року, №7783 від 30 квітня 2017 року, №7781 від 30 квітня 2017 року, №7782 від 30 квітня 2017 року, №10135 від 31 травня 2017 року, №14252 від 31 липня 2017 року, №16775 від 31 серпня 2017 року, №19177 від 30 вересня 2017 року, №21356 від 31 жовтня 2017 року, №23275 від 30 листопада 2017 року, №25462 від 31 грудня 2017 року, №1797 від 31 січня 2018 року, №3880 від 28 лютого 2018 року, №5723 від 31 березня 2018 року, №8588 від 30 квітня 2018 року, №11087 від 31 травня 2018 року, №12624 від 30 червня 2018 року, №14807 від 31 липня 2018 року, №17320 від 31 серпня 2018 року, №19782 від 30 вересня 2018 року, №21514 від 31 жовтня 2018 року, №24127 від 30 листопада 2018 року, №26292 від 31 грудня 2018 року представником виконавця товариством з обмеженою відповідальністю «Пакко Холдинг» надано позивачу послуги передпродажної підготовки та мерчандайзингу.

Згідно Акту здачі - прийняття робіт (надання послуг) №4784 від 31 березня 2017 року представником виконавця товариством з обмеженою відповідальністю «Пакко Холдинг» надано позивачу послуги проведення спеціальних заходів та реклами.

Відповідно до даного договору складено рахунки на оплату послуг щодо передпродажної підготовки та мерчандайзингу №19990 від 30 листопада 2016 року; №19991 від 30 листопада 2016 року; №21669 від 31 грудня 2016 року; №21670 від 31 грудня 2016 року; №1754 від 31 січня 2017 року; №1755 від 31 січня 2017 року; №3025 від 28 лютого 2017 року; №3026 від 28 лютого 2017 року; №5240 від 31 березня 2017 року; №5241 від 31 березня 2017 року; №5242 від 31 березня 2017 року; №5243 від 31 березня 2017 року; №4784 від 31 березня 2017 року; №7783 від 30 квітня 2017 року; №7781 від 30 квітня 2017 року; №7782 від 30 квітня 2017 року; №10135 від 31 травня 2017 року; №14252 від 31 липня 2017 року; №16775 від 31 серпня 2017 року; №19177 від 320 вересня 2017 року; №21356 від 31 жовтня 2017 року; №23275 від 30 листопада 2017 року; №25462 від 631 грудня 2017 року; №1797 від 31 січня 2018 року; №3880 від 28 лютого 2018 року; №5723 від 31 березня 2018 року; №8588 від 30 квітня 2018 року; №11087 від 31 травня 2018 року; №12624 від 30 червня 2018 року; №14807 від 31 липня 2018 року; №17320 від 321 серпня 2018 року; №19782 від 30 вересня 2018 року; №21514 від 31 жовтня 2018 року; №24127 від 30 листопада 2018 року; №26292 від 31 грудня 2018 року.

На підставі складених актів було здійснено платежі, що підтверджуються платіжними дорученнями.

01 квітня 2016 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Група Рітейлу України» (Виконавець) укладено договір про надання послуг №160790/3, згідно пункту 1.1 Договору Виконавець надає Замовнику послуги з просування, стимулювання товарів до продажу та інші послуги на умовах Договору, а Замовник приймає та оплачує Виконавцю належним чином надані послуги. Сторони підтверджують, що дані послуги мають безпосереднє відношення до господарської діяльності Замовника.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт (послуги): УК-АВР-00005277 від 17 листопада 2016 року представником виконавця товариством з обмеженою відповідальністю «Група Рітейлу України» було надано позивачу послуги за ведення нової номенклатурної позиції.

Згідно актів приймання-передачі виконаних робіт (послуги): УК-АПУ-00086879 від 31 грудня 2016 року, №УК-АПУ-00003058 від 31 січня 2017 року, №УК-АПУ-00009362 від 28 лютого 2017 року, №УК-АПУ-00015365 від 31 березня 2017 року, №УК-АПУ-00021121 від 30 квітня 2017 року, №УК-АПУ-00026912 від 31 травня 2017 року, №УК-АПУ-00032866 від 30 червня 2017 року, №УК-АПУ-00038683 від 31 липня 2017 року представником виконавця товариством з обмеженою відповідальністю «Група Рітейлу України» було надано позивачу послуги по просуванню товару, передпродажні послуги.

На підставі складених актів було здійснено розрахунки згідно наступних платіжних доручень: №22 від 20 січня 2017 року; №25 від 24 січня 2017 року; №109 від 03 березня 2017 року; №141 від 17 березня 2017 року; №221 від 27 квітня 2017 року; №255 від 26 травня 2017 року; №284 від 22 червня 2017 року; №53 від 18 серпня 2017 року.

Згідно актів приймання-передачі виконаних робіт (послуг): №УК-АПУ-00003697 від 31 серпня 2017 року, №УК-АПУ-00009449 від 30 вересня 2017 року, №УК-АПУ-00014271 від 31 жовтня 2017 року, №УК-АПУ-00019909 від 30 листопада 2017 року представником виконавця товариством з обмеженою відповідальністю «Ф.К.С.» було надано позивачу послуги по просуванню товару, передпродажні послуги.

На підставі складених актів було здійснено розрахунки згідно наступних платіжних доручень: від 13 жовтня 2017 року №124, від 20 жовтня 2017 року №140, від 22 листопада 2017 року №188, від 08 грудня 2017 року №215.

Перевіривши вказані документи та відповідні доводи сторін, апеляційний суд вважає, що отримані ФОП ОСОБА_1 від указаних контрагентів послуги безпосередньо пов`язані із його господарською діяльністю, основним видом якої протягом перевіярємого періоду була оптова торгівля молочною та м`ясною продукцією. При цьому вказані контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податків, установчі документи їх не визнавались недійсними, а позивач співпрацював з ними протягом тривалого часу, що не заперечувалось податковим органом. Указані вище документи містять усі необхідні реквізити первинних документів; в них зазначено про перелік і вартість наданих робіт; ними підтверджується факт оплати за надані послуги, що не заперечувалось податковим органом; акти приймання-передачі виконаних робіт підписані відповідними сторонами без зауважень.

Оскільки позивач надав всі первинні документи, що стосуються господарських операцій за участі контрагентів, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення для провадження господарської діяльності, направленої на отримання прибутку та реальне використання послуг в господарській діяльності, суд приходить до висновку про обґрунтованість включення позивачем до складу витрат витрати за отримані маркетингові, інформаційні послуги (послуги по просуванню товарів постачальника), послуги по просуванню товару, послуги перепродажної підготовки та мерчандайзингу, послуги з введення нових товарних позицій.

Щодо посилань відповідача в обґрунтування своєї позиції на те, що надані позивачем до перевірки документи, зокрема, акти здачі-прийняття виконаних робіт, не містять достатньої інформації щодо змісту та обсягу наданих послуг, щодо конкретних результатів наданих послуг, то такі є безпідставними, оскільки ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. При цьому, виходячи зі специфіки послуги як предмета господарської операції, акт наданих послуг з переліком фактично поставлених послуг за напрямами, вказаними в договорах, є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції. Відсутність максимальної деталізації виду наданих послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2018 року у справі №810/2523/16 з подібних правовідносин.

Спірні маркетингові послуги фактично спрямовані на забезпечення ефективного збуту товарів, придбаних позивачем з метою подальшої реалізації споживачам, що і обумовлює господарський характер цих послуг для позивача, які, в свою чергу, мають економічний ефект, як при фактичному продажу товару, так і самі по собі, незалежно від такого результату, який не охоплюється предметом договору.

Відтак, безпідставними є посилання відповідача в обґрунтування своєї позиції на неможливість встановлення досягнутого позивачем економічного ефекту й позитивного фінансового результату внаслідок отриманих маркетингових послуг.

Варто зазначити і те, що Податковим кодексом України не визначено, що до витрат підприємця можуть відноситись лише ті витрати, які спричинили виключно позитивний результат. Норми Податкового кодексу України не ставлять визнання витрат у податковому обліку платника в залежність від факту та часу досягнення платником кінцевого результату у вигляді одержаного доходу.

В ході судового розгляду справи позивач вказував, а відповідач не спростував, що надані його контрагентами послуги за спірними господарськими операціями фактично спрямовані на забезпечення ефективного збуту та стимулювання споживчого попиту виключно тієї продукції, яка реалізовується саме ним шляхом проведення її передпродажної підготовки, послуг по просуванню товару та інших послуг, спрямованих на її популяризацію серед кінцевих споживачів, а забезпечення ефективного збуту та стимулювання споживчого попиту і є отриманням позитивного результату від отриманих послуг.

Контролюючим органом також не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними вище документами, а також не подано доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, недостовірні та (або) суперечливі.

Поряд з цим, вирішуючи спір, судом на підставі наданої відповідачем інформації в листі від 16 грудня 2019 року, встановлено, що відносно контрагентів позивача ТзОВ «Пакко Холдинг», ТзОВ «Рітейл Центр» та ТзОВ «Група Рітейл України» перевірка їх діяльності контролюючим органом за період 01.01.2017 року по 31.12.2018 року не проводилась. А за результатом проведених перевірок у контрагентів позивача ТзОВ «Рома» за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, ТзОВ «Універсам» за період з 01.01.2015 року по 30.09.2018 року та ТзОВ «Технонафтозбут» за період з 01.01.2016 року по 30.09.2018 року (тобто періодів, що охоплюють період, за який перевірялась діяльність позивача) контролюючим органом не встановлено порушень податкового законодавства по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1 відносно надання вказаними юридичними особами маркетингових послуг позивачу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість висновків відповідача про неправомірність включення позивачем до складу витрат витрати за отримані маркетингові, інформаційні послуги (послуги по просуванню товарів постачальника), послуги по просуванню товару, послуги перепродажної підготовки та мерчандайзингу, послуги з введення нових товарних позицій в розмірі 289297,97 грн.

Щодо висновку податкового органу про неправомірність включення позивачем до складу витрат витрати у розмірі 340597,15 грн по оплаті придбаного газу стисненого природного для заправки автомобілів, суд зазначає таке.

Встановлено, що до вказаного висновку податковий орган дійшов з огляду на те, що позивачем, на думку перевіряючих, не було надано документи, якими б підтверджувалось використання газу стисненого природного у господарський діяльності позивача.

Згідно змісту акту перевірки, відповідачем визнавався факт використання позивачем в перевіряємий період у своїх господарський діяльності власних автомобілів, які повинні заправлятись газом стисненим природним, та факт придбання позивачем такого. А на підтвердження придбання та використання у своїй господарській діяльності газу стисненого природного для заправки автомобілів позивачем до перевірки було надано низку первинних документів (зокрема, договори на поставку газу для автомобілів, видаткові накладні, платіжні доручення, подорожні листи із зазначенням марки автомобіля, державного реєстраційного номера, прізвища водія та кількості виданого газу на кожен автомобіль).

З матеріалів справи вбачається, що 12 вересня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер-Автотранс» (Продавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладено договір поставки №120917-2К, згідно пункту 2.1 Договору Продавець протягом строку дії цього договору зобов`язується поставляти та передавати через мережу АЗС (ГАЗС, АГНКС) у власність Покупця та/або його довірених осіб нафтопродукти в асортименті: дизельне пальне, не етильовані бензини А-98, А-95 Premium, А-92, А-76, газ пропан-бутан, газ-метан належної якості та в кількості, визначеній відповідно до накладних, які є невід`ємними частинами цього Договору, а Покупець зобов`язується приймати Товар на АЗС (ГАЗС, АГНКС) та оплачувати його вартість на умовах визначених цим Договором.

31 жовтня 2017 року позивачем складено видаткову накладну №3110-0056 на поставку 442 м.куб. газу стисненого природного (метану) на суму 5578,04 грн (в тому числі ПДВ 929,67 грн).

Відповідно до платіжного доручення від 23 жовтня 2017 року №143 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Партнер-Автотранс» у сумі 5578,04 грн.

18 вересня 2014 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) та дочірнім підприємством «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (Продавець) укладено договір купівлі-продажу стисненого природного газу по відомостях №35/14-Л(б), згідно пункту 1.1 якого Продавець зобов`язується здійснювати реалізацію стиснутого природного газу по безготівковому розрахунку в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняті і оплатити стиснутий природний газ, як моторне паливо.

31 січня 2017 року позивачем складено видаткову накладну №10 на поставку 2716 куб.м. газу стисненого природного (метану) на суму 41065,92 грн (в тому числі ПДВ 6844,32 грн). 31 липня 2017 року позивачем складено видаткову накладну №426 на поставку 2259 куб.м. газу стисненого природного (метану) на суму 34698,24 грн (в тому числі ПДВ 5783,04 грн). 30 вересня 2017 року позивачем складено видаткову накладну №575 на поставку 428 куб.м. газу стисненого природного (метану) на суму 6907,92 грн (в тому числі ПДВ 1151,32 грн). 28 лютого 2017 року позивачем складено видаткову накладну №82 на поставку 1075 куб.м. газу стисненого природного (метану) на суму 18060,00 грн (в тому числі ПДВ 3010,00 грн). 31 серпня 2017 року позивачем складено видаткову накладну №479 на поставку 2118 куб.м. газу стисненого природного (метану) на суму 33040,80 грн (в тому числі ПДВ 5506,80 грн).

Відповідно до платіжного доручення від 08 лютого 2017 року №62 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату дочірньому підприємству «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» у сумі 47336,64 грн. Відповідно до платіжного доручення від 27 лютого 2017 року №96 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату дочірньому підприємству «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» у сумі 14000,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 24 березня 2017 року №158 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату дочірньому підприємству «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» у сумі 4060,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 13 липня 2017 року №5 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату дочірньому підприємству «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» у сумі 10000,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 31 липня 2017 року №35 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату дочірньому підприємству «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» у сумі 10000,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 09 серпня 2017 року №46 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату дочірньому підприємству «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» у сумі 14698,24,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 31 серпня 2017 року №69 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату дочірньому підприємству «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» у сумі 25000,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 27 вересня 2017 року №103 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату дочірньому підприємству «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» у сумі 8040,80 грн. Відповідно до платіжного доручення від 28 вересня 2017 року №104 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату дочірньому підприємству «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» у сумі 2000,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 29 вересня 2017 року №109 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату дочірньому підприємству «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» у сумі 4907,92 грн.

05 квітня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» (Продавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу пального та надання послуг через мережу АГНКС за старт-картами №СК 2018/4-1, згідно пункту 2.1 якого Продавець зобов`язується передати Пальне, а Покупець зобов`язується прийняти Пальне та сплатити його вартість. Передача Пального Продавцем здійснюється шляхом його відпуску через мережу АГНКС Покупцям з використанням останніми старт-карт і термінального обладнання.

20 квітня 2018 року позивачем складено видаткову накладну №411 на поставку 7 шт. старт картки на суму 7,00 грн (в тому числі ПДВ 1,17 грн). 30 квітня 2018 року позивачем складено видаткову накладну №455 на поставку 1409 куб.м. газу природного паливного компримованого на суму 19193,97 грн (в тому числі ПДВ 3199,00 грн). 31 травня 2018 року позивачем складено видаткову накладну №592 на поставку 2114 куб.м. газу природного паливного компримованого на суму 29135,07 грн (в тому числі ПДВ 4855,85 грн). 30 червня 2018 року позивачем складено видаткову накладну №725 на поставку 2080 куб.м. газу природного паливного компримованого на суму 28664,07 грн (в тому числі ПДВ 4777,35 грн). 31 липня 2018 року позивачем складено видаткову накладну №854 на поставку 40 куб.м. газу природного паливного компримованого та на поставку 2249 куб.м. газу природного паливного компримованого на суму 31561,15 грн (в тому числі ПДВ 5260,19 грн). 31 серпня 2018 року позивачем складено видаткову накладну №1009 на поставку 45 куб.м. газу природного паливного компримованого та на поставку 1688 куб.м. газу природного паливного компримованого на суму 24626,02 грн (в тому числі ПДВ 4104,34 грн). 30 вересня 2018 року позивачем складено видаткову накладну №1169 на поставку 40 куб.м. газу природного паливного компримованого та на поставку 1778 куб.м. газу природного паливного компримованого на суму 25832,01 грн (в тому числі ПДВ 4305,34 грн). 31 жовтня 2018 року позивачем складено видаткову накладну №1272 на поставку 2122 куб.м. газу природного паливного компримованого на суму 35405,15 грн (в тому числі ПДВ 5900,86 грн). 30 листопада 2018 року позивачем складено видаткову накладну №1413 на поставку 702 куб.м. газу природного паливного компримованого на суму 11898,06 грн (в тому числі ПДВ 1983,01 грн).

Відповідно до платіжного доручення від 20 квітня 2018 року №398 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 7,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 20 квітня 2018 року №399 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 1500,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 20 квітня 2018 року №400 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 5500,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 27 квітня 2018 року №418 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 5000,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 04 травня 2018 року №423 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 6890,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 04 травня 2018 року №436 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 6890,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 14 травня 2018 року №437 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 6890,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 14 травня 2018 року №453 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 6890,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 01 червня 2018 року №464 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 6890,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 08 червня 2018 року №476 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 6890,00 грн.Відповідно до платіжного доручення від 15 червня 2018 року №480 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 6890,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 22 червня 2018 року №491 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 6890,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 27 червня 2018 року №506 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 6890,00 грн.Відповідно до платіжного доручення від 06 липня 2018 року №520 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 6890,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 13 липня 2018 року №527 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 6890,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 20 липня 2018 року №532 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 7579,00 грн.Відповідно до платіжного доручення від 27 липня 2018 року №546 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 7579,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 03 серпня 2018 року №554 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 8268,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 14 серпня 2018 року №570 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 8268,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 20 серпня 2018 року №574 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 7100,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 04 вересня 2018 року №592 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 7100,00 грн.Відповідно до платіжного доручення від 07 вересня 2018 року №597 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 7100,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 20 вересня 2018 року №615 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 7810,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 08 жовтня 2018 року №633 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 10008,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 17 жовтня 2018 року №641 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 4000,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 19 жовтня 2018 року №643 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 6672,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 29 жовтня 2018 року №646 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 10000,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 16 листопада 2018 року №671 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 6400,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 26 листопада 2018 року №682 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 5000,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 30 листопада 2018 року №671 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 6000,00 грн. Відповідно до платіжного доручення від 13 грудня 2018 року №709 приватним підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Екотрансгаз» у сумі 1114,38 грн.

Також в матеріалах справи наявні подорожні листи вантажного автомобіля за перевіряємий період, в яких зазначено про марку автомобіля, його державній реєстраційний номер, прізвище водія, відомості про операцію із зазначенням часу виїзду із гаража та повернення в гараж, про рух пального у літрах. Указані листи містять усі необхідні реквізити.

Оцінивши в сукупності зазначені вище документи та зважаючи на те, що відповідачем фактично не заперечувалась реальність вказаних операцій й визнавалось як використання позивачем в перевіряємий період у своїх господарський діяльності власних автомобілів, які повинні заправлятись газом стисненим природним, так і придбання позивачем такого у визначеній ним сумі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність включення ФОП ОСОБА_1 до складу витрат витрати у розмірі 340597,15 грн по оплаті придбаного газу стисненого природного для заправки автомобілів.

Доводи відповідача відносно не підтвердження права позивача включати до складу витрат указані витрати з огляду на не надання ним додатково актів виконаних робіт, товарно-транспортних накладних - безпідставні, адже подання таких за нормами податкового законодавства не є прямим обов`язком платника податків на підтвердження понесених витрат за наявності інших підтверджуючих первинних документів, наданих до перевірки.

Відповідачем не було наведено переконливих доводів та, відповідно, не надано жодних доказів відносно того, що належні позивачу автомобілі, які заправлялись газом стисненим природним, в перевіряємий період були використанні ним в іншій, не пов`язаній із його господарською діяльністю, сфері.

Отже, висновок контролюючого органу про незаконність включення позивачем до складу витрат при визначенні чистого оподаткованого доходу витрати на придбання газу стисненого природного для заправки автомобілів не є обґрунтованим.

Щодо висновку податкового органу про неправомірність включення позивачем до складу витрат витрати по оплаті оренди нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , варто зазначити наступне.

Такого висновку відповідач дійшов з огляду на те, що позивачем, на думку перевіряючих, під час перевірки не було надано доказів зв`язку здійсненних ним виплатна придбання послуг оренди цього приміщення з його господарською діяльністю. Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не надано жодного документу, яким підтверджено використання даного об`єкту у господарській діяльності, а саме: договору оренди приміщення, господарських угод з контрагентами, прибуткових/видаткових накладних із зазначенням адреси вказаного приміщення, відсутні окремі рахунки на використання енергоносіїв в даному приміщенні тощо.

В ході розгляду даної справи судом на підставі наявних у ній документів встановлено, що 09 серпня 2013 року між Департаментом економіки Чернівецької міської ради (Орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №248. Згідно пункту 1.1 даного договору Орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 23 липня 2013 року №382/12 передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежиле приміщення, загальною площею 117,5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на 1 поверсі будівлі, з метою використання його під склад.

09 серпня 2013 року складено акт передавання-приймання об`єкта оренди по АДРЕСА_1 .

24 липня 2014 року між Департаментом економіки Чернівецької міської ради (Орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) укладено додатковий договір №1 до договору оренди нерухомого майна №248 від 09 серпня 2013 року, пунктом 1 якого внесено зміни в профіль використання орендованого приміщення, а саме слова «склад» замінено словами « 12,5 кв.м. - фірмовий магазин молочної продукції, 55,2 кв. м.- офіс, 48,8 кв.м.-склад».

29 липня 2016 року між Департаментом економіки Чернівецької міської ради (Орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) укладено додатковий договір №2 до договору оренди нерухомого майна №248 від 09 серпня 2013 року, згідно якого було продовжено строк оренди до 07 червня 2019 року.

Відповідно до договору оренди складено розрахунок орендної плати за нерухоме майно станом на серпень 2013 року, червень 2014 року, липень 2016 року.

Згідно платіжних доручень №23 від 24 січня 2017 року, №82 від 22 лютого 2017 року, №140 від 17 березня 2017 року, №210 від 21 квітня 2017 року, №253 від 26 травня 2017 року, №293 від 23 червня 2017 року, №13 від 17 липня 2017 року, №55 від 18 серпня 2017 року, №98 від 27 вересня 2017 року, №139 від 20 жовтня 2017 року, №179 від 20 листопада 2017 року, №230 від 19 грудня 2017 року, №284 від 26 січня 2018 року, №328 від 23 лютого 2018 року, №357 від 22 березня 2018 року ОСОБА_1 здійснено орендну плату згідно договору нерухомого майна.

Згідно з актом прийому-передачі об`єкта приватизації від 23 березня 2018 року договір оренди від 09 серпня 2013 року №248 припинено, а приміщення передано позивачу на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19 лютого 2018 року №409. Зазначене підтверджується також інформацією, наданою Департаментом розвитку Чернівецької міської ради в листі від 25 жовтня 2019 року №Г-1100/0-02/01. Отже, нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , перебувало в користуванні позивача до березня 2018 року.

За змістом акту перевірки та наданих відповідачем пояснень, контролюючим органом не заперечується факт оренди позивачем указаного вище нежилого приміщення та понесення вказаних ним витрат за його оренду в перевіряємий період, водночас відповідач не пов`язує указане із господарською діяльністю позивача.

Однак, на підтвердження таких доводів відповідачем не було надано жодних належних доказів, зокрема доказів того, що позивач використовував орендоване ним нежиле приміщення в іншій, не господарській діяльності.

Разом з цим, згідно змісту наведеного вище договору оренди та додатків до нього, орендоване позивачем нежиле приміщення використовувалось в тому числі під склад.

Як під час перевірки так і в ході судового розгляду справи позивач вказував, що у перевіряємий період це приміщення використовувалось виключно у його господарській діяльності як ремонтна база, зокрема, для збереження зворотної тари від молочної та м`ясної продукції. Зазначав, що в цьому нежилому приміщенні здійснювався ремонт і збереження обладнання, в т.ч. холодильників, які використовувались при здійсненні саме його основного виду господарської діяльності, здійснювався поточний ремонт автотранспорту, на якому розвозилась його продукція по торговим точкам. Крім того, там знаходились архівні документи, які мають відношення до його фінансово-господарської діяльності. Інколи там здійснювалось перевантаження продукції отриманої від постачальників на власні транспортні засоби.

Між тим, указаного відповідачем безпідставно не було взято до уваги при проведенні перевірки та не спростовано в ході судового розгляду цієї справи.

Щодо наданих у заявах по суті справи доводів суб`єкта владних повноважень в обґрунтування своєї позиції про те, що при складанні акту (довідки) обстеження від 17 травня 2019 року позивач не заявляв про наявність складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , то такі самі по собі не свідчать про безпідставність віднесення платником податку до складу витрат витрати на оренду нежилого приміщення, яке використовувалось ним для здійснення господарської діяльності в перевіряємий період, за наявності інших підтверджуючих документів (договору оренди з додатками до нього, платіжних доручень) та при відсутності заперечень орендодавця щодо отриманої орендної плати. До того ж, на момент складання вказаного акту (довідки) у позивача, як свідчать наведені вище матеріали справи, уже не було в користуванні це приміщення, а тому він обґрунтовано не заявляв про нього при складанні акту (довідки) обстеження.

Отже, висновок контролюючого органу про неправомірність включення позивачем до складу витрат витрати по оплаті оренди нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 є необґрунтованим та безпідставним .

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про помилковість та необґрунтованість висновків контролюючого органу щодо порушення позивачем норм податкового законодавства та завищення ним вартості, придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції, неправомірності включення ним до складу витрат витрати за отримані маркетингові, інформаційні послуги (послуги по просуванню товарів постачальника), послуги по просуванню товару, послуги перепродажної підготовки та мерчандайзингу, послуги з введення нових товарних позицій, витрати по оплаті придбаного газу стисненого природного для заправки автомобілів, витрати по оплаті оренди нежилого приміщення.

Як наслідок, не можуть вважатись обґрунтованими висновки податкового органу про наявність підстав для збільшення позивачу суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на 390932 грн, збільшення суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 26992,44 грн, збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість на 623520,00 грн та зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 26336,00 грн. Відтак, збільшення відповідачем грошових зобов`язань оскаржуваними позивачем податковими повідомленнями-рішеннями є протиправним, а тому такі підлягають скасуванню.

Апеляційний суд також погоджується із юридичною оцінкою, яку надав суд першої інстанції коригуванню позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість, яке пов`язане із частковим поверненням продукції контрагентом.

Так, в ході проведеної перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 безпідставно (без відповідних документів) проведено корегування податкових зобов`язань, а саме їх зменшення на суму 144064 грн. При цьому, було з`ясовано що позивачем здійснювалась діяльність із реалізації молочної та м`ясної продукції, яка має обмежений термін придатності.

Відповідач вказує, що позивачем для перевірки не надано, а перевіркою не встановлено документів, відповідно до яких здійснювалися коригування сум поставлених покупцям товарів, та відповідно проводились коригування, щодо зменшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість, а саме документів, відповідно до яких проведено оприбуткування повернутих покупцями товарів на склад ФОП ОСОБА_1 , актів списання зіпсованих товарів, товарно-транспортних накладних на перевезення товарів, платіжних документів щодо повернення коштів за товар покупцям тощо. Крім того, відповідач посилався на те, що позивачем проводилися коригування податкових зобов`язань з ПДВ неплатнику податку - пов`язаній особі (своїй дружині - ОСОБА_2 ), без наданням їй повної грошової компенсації вартості повернутого товару. Вказував, що позивачем занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету на 623520 грн та завищено від`ємне значення ПДВ, що переноситься до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за січень 2017 року на 17442 грн, травень - 5580 грн, липень - 1135 грн, листопад - 2179 грн.

Натомість згідно пояснень позивача на наданих на їх підтвердження документів, поставка продукції ФОП ОСОБА_2 здійснювалася відповідно до договору, транспортом позивача до місця здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_2 з роздрібної реалізації молочної та м`ясної продукції. Передача продукції здійснювалася згідно видаткових накладних, які відповідають вимогам до первинних документів і які були представлені перевіряючим під час перевірки. ФОП ОСОБА_2 здійснювала часткове повернення продукції, яке оформлялося також відповідними накладними про повернення, які відповідають вимогам до первинних документів та були представлені перевіряючим під час перевірки. У зв`язку із таким частковим поверненням здійснювалося коригування податкових зобов`язань з податку на додану вартість. Після повернення поверненої продукції ФОП ОСОБА_1 здійснював відвантаження даної продукції певними частинами іншим своїм контрагентам, які погоджувалися її купувати із врахуванням невеликого залишкового терміну придатності цієї продукції «молочна та м`ясна продукція».

Крім цього, згідно матеріалів справи 01 березня 2017 року між комунальним підприємством «міський торговельний комплекс «Калинівський ринок» (Ринок) та приватним підприємцем ОСОБА_2 (Користувач) укладено договір про надання в користування торговельного місця на території КП МТК «Калинівський ринок» №2799/4тс, згідно пункту 1.1 Договору Ринок надає, а Користувач приймає в строкове платне користування торгівельне місце №659, площею 19,60 кв.м. на території Ринку, торговий сектор №4, для здійснення продажу продовольчих товарів. Торговельне місце облаштовано торговельним об`єктом - 20-тонним контейнером, який є власністю Користувача (пункт 1.2 Договору).

22 лютого 2017 року між товарною біржою «Центральна українська біржа» (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець) укладено біржовий контракт купівлі-продажу майна (малі архітектурні споруди) серії ЧРВ №220217/29 ЧН.

Згідно вказаного контракту Продавець продає, а покупець отримує у власність (купує) майно: торговельний об`єкт - 20-тонний контейнер, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , МТК «Калинівський ринок», торговий сектор №4 торговельне місце №959, площею 19,60 кв.м. До вказаного договору додано видаткові накладні: 28 лютого 2017 року складено видаткову накладну №ПГ-0002653 на поставку 14359,261 шт. продовольчих товарів на суму 158040,40 грн (в тому числі ПДВ 26340,07 грн), 31 грудня 2016 року складено видаткову накладну №ПГ-0012797 на поставку 9921,832 шт. продовольчих товарів на суму 138252,24 грн (в тому числі ПДВ 23042,05 грн), 31 січня 2017 року складено видаткову накладну №ПГ-0001551 на поставку 11822,607 шт. продовольчих товарів на суму 156024,92 грн (в тому числі ПДВ 26004,15 грн), 31 березня 2017 року складено видаткову накладну №ПГ-0003675 на поставку 13351,878 шт. продовольчих товарів на суму 157792,53 грн (в тому числі ПДВ 26298,75 грн), 11 квітня 2017 року складено видаткову накладну постачальнику (повернення) №ВІ-0000554 на повернення 8235,550 шт. продовольчих товарів на суму 87703,42 грн, 31 березня 2017 року складено видаткову накладну постачальнику (повернення) №ВІ-0000509 на повернення 4818,00 шт. продовольчих товарів на суму 66005,34 грн, 07 лютого 2017 року складено видаткову накладну постачальнику (повернення) №ВІ-0000405 на повернення 5809,535 шт. продовольчих товарів на суму 75091,96 грн, 17 лютого 2017 року складено видаткову накладну постачальнику (повернення) №ВІ-0000447 на повернення 5752,00 шт. продовольчих товарів на суму 77537,82 грн, 31 січня 2017 року складено видаткову накладну постачальнику (повернення) №ВІ-0000385 на повернення 9573,946 шт. продовольчих товарів на суму 132603,24 грн, 01 березня 2017 року складено видаткову накладну постачальнику (повернення) №ВІ-0000481 на повернення 14128,371 шт. продовольчих товарів на суму 154726,74 грн.

Зазначене підтверджує господарську діяльність вказаного вище контрагента позивача та обґрунтованість тверджень останнього.

Однак, перевіряючими не було надано належну оцінку усіх наданих позивачем при перевірці первинних документів в сукупності.

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 19.06.2019 форми «ПС» №, згідно якого до позивача застосовано штраф у сумі 510 грн, слугував висновок відповідача про порушення позивачем вимог пункту 44.6, пункту 44.7 статті 44 ПК України шляхом не надання посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документів, що підтверджують показники, відображені позивачем у податковій звітності.

Разом з цим, у ході судового розгляду даної справи встановлено, що позивач надав до перевірки документи, які у повній мірі підтверджують обґрунтованість та законність формування ним податкової звітності. Так, встановлено, що позивач подавав первинні документи у відповідь на запити контролюючого органу, зміст акту перевірки свідчить про те, що відповідач досліджував надані позивачем документи.

Суд вважає, що надані позивачем документи не містять дефектів форми чи змісту та у повній мірі підтверджують показники податкової звітності позивача, сформованої за результатом здійснення господарських операцій, а тому висновок відповідача про порушення позивачем вказаних вимог статті 44 ПК України є необґрунтованим, а прийняте на підставі такого висновку податкове повідомлення-рішення від 19.06.2019 форми «ПС» № не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Податкове повідомлення-рішення від 19.06.2019 форми «ПС» №, згідно якого до позивача застосовано штраф у сумі 170 грн, прийняте на підставі висновку відповідача про порушення позивачем вимог пункту 63.3 статті 63 ПК України, пункту 8.1 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, шляхом не повідомлення контролюючий орган за основним місцем обліку платника податків про об`єкти оподаткування, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП. У акті перевірки також зазначено, що у ході перевірки встановлено, що позивач для здійснення господарської діяльності використовує земельну ділянку за адресою АДРЕСА_3 .

За приписами п.63.3 ст.63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, може прийняти рішення про зміну основного та неосновного місця обліку великого платника податків.

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.

Відповідно до пункту 8.1 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.

За приписами пунктів 8.2-8.4 вказаного Порядку об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Отже, платник податків після реєстрації, створення чи відкриття об`єкта оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, зобов`язаний протягом 10 робочих днів після реєстрації, створення чи відкриття такого об`єкта подати до контролюючого органу повідомлення за формою №20-ОПП.

Відповідач стверджує про порушення позивач вимог 63.3 статті 63 ПК України та пункту 8.1 Порядку шляхом не подання до контролюючого органу повідомлення за формою №20-ОПП щодо земельної ділянки за адресою м . Чернівці , вул АДРЕСА_3 .

Однак, відповідач не обґрунтував на підставі яких обставин та доказів зроблено висновок про використання позивачем вказаної земельної ділянки у господарській діяльності, а також не вказав дату, коли у позивача виник обов`язок подати таке повідомлення та дату з якої такий обов`язок вважається не виконаним.

Разом з цим, у описовій часині акту перевірки відповідач зазначив, що згідно інформації з Державних реєстрів позивач з 17.07.2015 є власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3 1-Б площею 8569 кв.м. Отже, відповідач володіє інформацією про наявність у позивача вказаного об`єкта оподаткування.

При цьому, якщо вважати, що позивач набув права на вказану земельну ділянку 17.07.2015, то обов`язок подати повідомлення за формою №20-ОПП про таку земельної ділянки позивач повинен був виконати 27.07.2015. Тобто, якщо припустити, що позивач не подав повідомлення за формою №20-ОПП про земельну ділянку за адресою АДРЕСА_3 , то порушення вимог 63.3 статті 63 ПК України та пункту 8.1 Порядку позивач допустив ще у 2015 році, у той час як дана перевірка охопила період з 01.01.2017 по 31.12.2018.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки відповідача про порушення позивачем вимог 63.3 статті 63 ПК України та пункту 8.1 Порядку належним чином не обґрунтовані та не дозволяють достеменно встановити зміст та обставини порушення за допущення якого до позивача застосовано штраф згідно податкового повідомлення-рішення від 19.06.2019 форми «ПС» №.

Суд наголошує на тому, що констатація фактів порушень законодавства, що ґрунтується лише на сумнівах та припущеннях, є неприпустимою при складанні офіційного документу органу державної податкової служби (акту перевірки).

Зазначене є порушенням пункту 5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727, згідно якого факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Тому, апеляційний суд вважає необґрунтованим застосування до позивач штрафу на підставі податкового повідомлення-рішення від 19.06.2019 форми «ПС» №, що свідчить про протиправність та необхідність скасування такого рішення.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.