Справа № 216/5667/19
Суддя: Кузнецов Р. О.
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/5667/19
Провадження № 2-а/216/80/20
РІШЕННЯ

іменем України

03 квітня 2020 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузь А.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 3 УПП Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Тарасова Тараса Валерійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 06 вересня 2019 року інспектором УПП в Дніпропетровській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Тарасовим Т.В. відносно нього була складена постанова серії АР №839972 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративний штраф у розмірі 255,00 грн за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Як зазначено в постанові 06.09.2019 о 16.04 год ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Фольксваген Джета», державний номерний знак НОМЕР_1 , по трасі М-04, 152 кв, Дніпропетровської області, рухався зі швидкістю 84 км/год в дії знаку 50 км/год, чим перевищив швидкість на 34 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Trukam» 00749, чим порушив вимоги п. 12.9.б ПДР України. Позивач вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з таких підстав. Дійсно, 06.09.2019 він був зупинений працівниками патрульної поліції, які повідомили його про порушення ПДР та продемонстрували відео з вимірювального приладу заміру швидкості. Але на вказаному відео присутні і інші транспортні засоби, номерний знак чітко розпізнати неможливо, а тому не можна стверджувати, що саме транспортний засіб позивача зображено на відео. Таким чином відповідачем не зафіксовано порушення ним правил дорожнього руху, а звинувачення не може ґрунтуватись лише на припущеннях. Крім того, позивач зазначає, що в разі заперечень особи, справа про адміністративне правопорушення не може бути розглянута без певного часового інтервалу, тобто не може бути розглянута безпосередньо на місці правопорушення. Вказане вище свідчить про те, що відповідач розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю будь-яких доказів вчинення ним правопорушення, упереджено, оскільки не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами та припущеннями. Разом з цим, позивач надав до суду відповідь на відзив відповідача, в якому додатково зазначив, що з огляду на зміст ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» прилад TruCam, який інспектор тримав в руках повинен бути стаціонарно вмонтованим.

Позивач у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову.

Неявка відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, відповідно до вимог ст. 205 КАС України не є перешкодою для розгляду справи, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, враховуючи також те, що відповідачем надано письмовий відзив на позовну заяву в якій він просить в задоволенні позову відмовити.

Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 06 вересня 2019 року інспектором взводу 1 роти 4 батальйону 3 УПП Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Тарасовим Т.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №839972, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п.12.9 б Правил дорожнього руху України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з вимогами п.12.9 б Правил дорожнього руху України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху (частини 1, 2 і 3 статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч.ч.1,2,3 ст.122 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.2 розділу III зазначеної Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.1,2,3 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 2.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП вбачається, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Тому суд відхиляє доводи позивача, із посиланням на вищевказане рішення Конституційного Суду України, щодо незаконності розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Позаяк, Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Вказана права позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12 березня 2018 року у справі №751/6165/17, яка відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, враховується судом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього на місці зупинки транспортного засобу не підлягають задоволенню.

У постанові, що оскаржується зазначено, що 06.09.2019 о 16.04 год в Дніпропетровській області, Криничанського району, траса М-04, 152 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольксваген Джетта», номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 84 км/год, в дії знаку 50, чим перевищив швидкість на 34 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Trukam» 00749, чим порушив вимоги п. 12.9.б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №TC 000749 та підтверджується відповідною фото- та відеофіксацією події, яка була надана представником відповідача.

В матеріалах справи, наявні всі необхідні документи, які підтверджують правомірність використання приладу TruCam LTI 20/20 і достовірність результатів, отриманих з його допомогою.

Крім того, з наявних у матеріалах справи відеозйомки з приладу TruCam LTI 20/20 №000749 чітко вбачається, що 06.09.2019 о 16 год 04 хв швидкість транспортного засобу «Фольксваген Джета», визначено у 84 км/год при максимально дозволеній 50 км/год. Крім того, дані доводи спростовуються безпосередньо фотознімком, здійсненим сертифікованим приладом TruСAM LTI 20/20 № 000749 на якому зазначені координати вчинення правопорушення.

Таким чином, доводи позивача щодо не порушення ним швидкісного режиму та безпідставність спірної постанови спростовуються матеріалами даної справи.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Проте, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві, а також доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

При вказаних обставинах, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення 06.09.2019 відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Відповідно ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, керуючись Правилами дорожнього руху України, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 247, 251, 254, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 3, 9, 32, 71, 72, 90,139, 242, 243-246 КАС України, суд -

УХВАЛИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 3 УПП Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Тарасова Тараса Валерійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: інспектор УПП Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Тарасов Тарас Валерійович, юридична адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 2а.

Повний текст рішення виготовлено 13 квітня 2020 року.

Суддя Р.О.Кузнецов