Справа № 537/4828/19
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 р.Справа № 537/4828/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Зеленського В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.03.2020, головуючий суддя І інстанції: Хіневич В.І., пров. Тополевий, 3, м. Кременчук, Полтавська, 39621, повний текст складено 13.03.20 у справі № 537/4828/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора патрульної поліції 3-ї роти Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Троцька Дмитра Дмитровича третя особа Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції роти № 3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Троцька Дмитра Дмитровича (надалі також - відповідач), в якому просив скасувати постанову № 594104 від 28.09.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн за порушення ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі також - КУпАП) у зв`язку з відсутністю складу правопорушення; притягнути інспектора патрульної поліції роти № 3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Троцька Д.Д. до відповідальності згідно чинного законодавства у зв`язку з грубим порушенням законодавства.

27.11.2019 під час відкриття провадження у справі Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області було залучено до участі у судовому розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.03.2020 позовну заяву залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального, процесуального права та неповно з`ясовані обставини справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення не врахував, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі № 594104 від 28.09.2019 не відповідає вимогам статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі також - КУпАП).

Третьою особою подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено обставини, які стосуються справи, тому оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні. В обґрунтування наводить обставини справи і нормативно-правові акти, зазначені ним у поясненнях до позовної заяви. Посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 16.08.2019 у справі №524/126/17, постанові від 10.09.2019 у справі №537/2324/17, постанові від 31.07.2019 у справі №524/495/17, постанові від 28.11.2018 у справі №537/1214/17. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28.09.2019 інспектором патрульної поліції роти № 3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Троцьком Дмитром Дмитровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі № 594104 від 28.09.2019 (надалі також - постанова № 594104 від 28.09.2019, оскаржувана постанова) про накладення на ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн за те, що цього дня о 12 год 27 хв в м. Кременчук в районі вул. Набережна лейтенанта Дніпрова 10, ОСОБА_1 рухався на автомобілі Geely MR-7151A державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого була технічна несправність, а саме відсутній правий бризковик, та у ході спілкування водій не пред`явив для перевірки посвідчення водія, визначене підпунктом «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із винесеною постановою позивач звернувся із заявою до Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук про скасування постанови № 594104 від 28.09.2019, за наслідками розгляду якої рішенням від 11.10.2019 йому було відмовлено у задоволенні заяви, а постанову залишено без змін.

Скориставшись правом на оскарження постанови № 594104 від 28.09.2019 у судовому порядку, позивач звернувся до суду із позовом про її скасування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є правомірними, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КУпАП та частиною першою статті 126 КУпАП доведена та підтверджується наданим відповідачем до суду відеозаписом.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи таке.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Крім того, згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 ( із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як убачається із матеріалів справи відповідачем на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови одночасно із поданням відзиву на адміністративний позов було надано відеозапис з місця події /а.с.29/.

Суд першої інстанції, досліджуючи наданий відповідачем відеозапис дійшов висновку, що ним підтверджується вчинення позивачем вказаних в оскаржуваній постанові адміністративних правопорушень, а саме: дійшов висновку, що на автомобілі «Geely» MR-7151A державний номерний знак НОМЕР_1 є залишки встановленого бризковика, так як останній фактично весь відсутній та відповідно не виконує покладену на нього функцію, що відноситься до несправності, та дійшов висновку, що позивач, не заявляючи категоричної відмови від пред`явлення документів інспектору, (повідомляючи, що надасть документи після приїзду співробітника моніторингової служби) на законну вимогу інспектора не пред`явив останньому посвідчення водія.

Водночас, суд першої інстанції зазначив, що постанова № 594104 від 28.09.2019 складена відповідачем з дотриманням вимог статті 283 КУпАП.

Проте, як убачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

У порушення частини 3 статті 283 КУпАП постанові № 594104 від 28.09.2019 не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

У такому разі, за відсутності в оскаржуваній постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл /а.с. 39/ не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Аналогічна висновок сформований у постановах Верховного Суду 24.01.2019 року у справі № 428/2769/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, від 19.02.2020 у справі № 524/1284/17.

З огляду на викладене, колегія суддів зауважує, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в обґрунтування законності винесеної ним постанови та застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, не долучено до матеріалів справи жодних належних доказів.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Проте, зазначена постанова є предметом оскарження, а тому не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Отже, судом першої інстанції не встановлено фактичних обставин справи, не витребувано та не досліджено необхідних для правильного вирішення справи доказів. У мотивувальній частині оскаржуваного рішення відсутні підстави та обґрунтування, з яких досліджений відеозапис судом першої інстанції визнано належним, допустимим та достатнім доказом вини позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, зазначених в оскаржуваній постанові.

Ураховуючи те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про правомірність винесення оскаржуваної постанови та відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо скасування постанови № 594104 від 28.09.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн за порушення ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів уважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху було безпідставним, а тому оскаржувану постанову необхідно визнати протиправною та скасувати.

Стосовно посилання апелянта на правові позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 16.08.2019 у справі №524/126/17, постанові від 10.09.2019 у справі №537/2324/17, постанові від 31.07.2019 у справі №524/495/17, постанові від 28.11.2018 у справі №537/1214/17, колегія суддів зазначає, що обставини, які були предметом розгляду у вказаних справах, не є тотожними обставинам оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у даній справі.

Щодо позовних вимог про притягнення інспектора патрульної поліції роти № 3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Троцька Д.Д. до відповідальності згідно чинного законодавства у зв`язку з грубим порушенням законодавства, колегія суддів зазначає таке.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Тобто, адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин і для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача. Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства.

У межах оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі № 594104 від 28.09.2019 колегією суддів надано оцінку як діям відповідача, так і оскаржуваному рішенню.

Розгляд питання щодо притягнення інспектора патрульної поліції роти № 3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Троцька Д.Д. до відповідальності згідно чинного законодавства у зв`язку з грубим порушенням законодавства не відповідає завданням адміністративного судочинства.

Оскільки зазначена вимога не пов`язана із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, заявлена позивачем вимога не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, сформульованими у постановах від 22 березня 2018 року в справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року в справі № 9901/497/18, поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто, як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

З огляду на викладене, вимога позивача притягнення інспектора патрульної поліції роти № 3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Троцька Д.Д. до відповідальності згідно чинного законодавства у зв`язку з грубим порушенням законодавства не підлягає розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягає судовому розгляду.

Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовної вимоги щодо скасування постанови № 594104 від 28.09.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн за порушення ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП) та закриттям провадження у справі.

Питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України судом апеляційної інстанції не вирішується, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.03.2020 у справі № 537/4828/19 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 3-ї роти Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Троцька Дмитра Дмитровича, третя особа Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі № 594104 від 28.09.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн за порушення ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати, провадження у справі № 537/4828/19, у тому числі щодо позовних вимог про притягнення інспектора патрульної поліції роти № 3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Троцька Д.Д. до відповідальності згідно чинного законодавства у зв`язку з грубим порушенням законодавства, закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Зеленський
Судді І.С. Чалий Я.В. П`янова
Повний текст постанови складено 23.04.2020 року