Справа № 473/1215/20
Суддя: Ротар М. М.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/1215/20
РІШЕННЯ
іменем України

"21" квітня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Ротар М.М.
За участю секретаря: Гаврилової І.С.
Представника позивача: Піх М.М. відповідача: громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1
перекладача: Романів Х.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенську адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання іноземця

встановив

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення.
В адміністративній позовній заяві позивач посилався на те, що громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 00 год. 01 хв. 19.01.2020 року прикордонним нарядом відділення інспекторів прикордонної служби «Мігово» відділу прикордонної служби «Смільниця» на відстані 150 метрів від лінії державного кордону в напрямку 453 прикордонного знаку, територія Старосамбірського району Львівської області було затримано громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України до Республіки Польща.
22.01.2020 року Старосамбірським районним судом Львівської області іноземця було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП.
22.01.2020 року рішенням Мостиського районного суду Львівської області громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 було затримано до вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
Станом на сьогоднішній день заяву громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 про набуття статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту залишено без розгляду.
Позивач просив суд прийняти рішення про примусове видворення громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 , за межі території України.
Також просив затримати громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 , з метою забезпечення його примусового видворення на строк визначений ст..289 КАС України.
Ухвалою суду від 21.04.2020 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до судового розгляду на 13 год. 00 хв. 21.04.2020 року.
Відзиву на позов відповідачем подано не було.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та дав пояснення аналогічні позовній заяві.
Відповідач позовні вимоги визнав.
Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, за змістом п. 14 ч.1 ст. 1 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
Як було встановлено судом відповідача було затримано о 00 год. 01 хв. 19.01.2020 року прикордонним нарядом відділення інспекторів прикордонної служби «Мігово» відділу прикордонної служби «Смільниця» на відстані 150 метрів від лінії державного кордону в напрямку 453 прикордонного знаку, територія Старосамбірського району Львівської області під час здійснення спроби незаконного перетину державного кордону з України до Республіки Польща.
22 січня 2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП.
Рішенням Мостиського районного суду Львівської області громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 було затримано до вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком, який не може перевищувати шість місяців.
У відповідача в наявності паспорт громадянина Республіки Ємен для виїзду за кордон № НОМЕР_2 , виданий 11.01.2017 року.
Рішенням Управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства управління Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 22 січня 2020 року було скасована посвідка на тимчасове проживання громадина Республіки Ємен ОСОБА_1 .
В судовому засіданні також було встановлено, що станом на сьогоднішній день відповідач не перебуває у процедурі набуття статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, оскільки він не звертався з відповідною заявою і, відповідно, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту - не набував.
Представник позивача, звертаючись до суду з позовною вимогою про примусове видворення іноземця, посилався на те, що наданих суду доказів достатньо для його видворення.
Розглядаючи наведені аргументи, суд виходить з наступного:
Згідно ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
У відповідності до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Звертаючись до суду з позовом, позивач керувався тим, що іноземець порушив законодавство України з прикордонних питань.
Пунктом 1 частини 1 статті 15 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено, що в`їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.
Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.
Ст. 30 ч. 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Згідно з ч.3 ст. 26 Закону №3773-VI один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері захисту державного кордону.
Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст.26 Закону №3773-VI).
Як було встановлено судом, рішенням Мостиського прикордонного загону від 20.01.2020 року відповідача було зобов`язано залишити територію України у термін до 22.01.2020 року.
На даний час, визначений уповноваженим органом, термін для добровільного залишення відповідачем території України сплив.
Аналізуючи наведені вище положення Закону, суд приходить до висновку, що примусове видворення окрім загального правила, визначеного у ст. 30 Закону, можливе у випадку якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання рішення про його примусове повернення чи були затримані за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску.
У пункті 1.6. Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (далі - Інструкція № 353/271/150) зазначено, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.
Відповідно до протоколу про адміністративне затримання від 19.01.2020 року відповідач здійснив спробу незаконно, поза пунктом пропуску, перетнути державний кордон з України в Республіку Польща.
Так, на сьогодні підстав для законного перебування на території України відповідач не має.
Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик її втечі, а так само уразі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Отже, діючим законодавством встановлено, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин.
Крім того, суд враховує, що відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом МВС від 29.02.2016 року за № 748/288781, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
З урахуванням наведеного та враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання рішення про примусове повернення з України, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 241-246, 272, 289, 371 КАС України, суд
ухвалив

Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання іноземця - задовольнити.
Видворити за межі території України у примусовому порядку громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Затримати громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 . з метою забезпечення його примусового видворення, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном до 6 (шести) місяців.
Рішення суду підлягає до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя М.М. Ротар