Справа № 205/545/20
Суддя: Басова Н. В.
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

15.04.2020 Єдиний унікальний номер 205/545/20
№ 205/545/20
15 квітня 2020 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючої судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Ратушного Андрія Вікторовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій незаконними, визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування, -
27.01.2020р. ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вказаним адміністративним позовом, у якому просить суд визнати дії Ратушного А.В. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 89 КУпАП, незаконними, визнати постанову серії ГП № 313758 від 17.11.2019р. незаконною та її скасувати.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.11.2019р. відносно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 89 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн. Дану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 89 КУпАП, оскільки позивач не здійснював вказаного в ній правопорушення.
Представником УПП в Дніпропетровській області надано суду відзив на позов, у якому він посилаючись на безпідставність заявлених вимог, просить суд відмовити в їх задоволенні. Зазначив, що правопорушення було зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського, проте у зв`язку зі спливом строків зберігання відеозаписів його було знищено.
ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати за його відсутності.
Ратушний А.В. у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов суду не надав.
Представник Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області в своєму відзиві просив суд справу розглядати за його відсутності.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.
У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
На підставі ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.
В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії АПО18 № 721086 від 17.11.2019р., прийнятою інспектором 2 взводу 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Ратушним А.В., на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 89 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 3 400,00 грн. (а.с.23).
Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 17.11.2019р. о 16:00 годині, за адресою: м. Дніпро, СТ «Монтажник», буд. 37, перебуваючи в нетверезому стані, бризнув в щеня газовим чи перцовим балончиком дальньої дії породи «Середньоазіатська вівчарка», в результаті чого тварина впала на підлогу, скулила від фізичного болю та страждала.
Позивач звертаючись до суду з даним позовом посилається на те, що не вчиняв вказаного правопорушення, відсутність доказів, які б підтверджували обставини викладені в оскаржуваній постанові. Зазначає, що його обмовили сусіди, оскільки між ним є давній конфлікт
Відповідно до ч. 1 ст. 89 КУпАП жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, завдання побоїв або вчинення інших насильницьких дій, що завдали тварині фізичного болю, страждань і не спричинили тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, у тому числі порушення правил утримання тварин, - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварини, якщо перебування тварини у власника становить загрозу для її життя або здоров`я.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» - жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило мучення, завдало їм фізичного страждання, тілесні ушкодження, каліцтво або призвело до загибелі, нацьковування тварин одна на одну та на інших тварин, вчинене з хуліганських чи корисливих мотивів, залишення домашніх та сільськогосподарських тварин напризволяще, у тому числі порушення правил утримання тварин.
Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).
Відповідно до ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно статі 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Разом із тим, відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Водночас, всупереч вказаного позивачем не надано суду жодних доказів, які б могли підтвердити його посилання на те, що його обмовила неповнолітня донька сусідів по ділянці, яка невірно зрозуміла ситуацію, як і доказів неприязних стосунків між сусідами, тоді як представник відповідача у своєму відзиві стверджує, що правопорушення було зафіксовано на відеозаписі, який знищено за строком зберігання.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
За викладених обставин, враховуючи, що відповідачем винесено постанову з дотримання вимог закону, суд доходить висновку про достатність правових підстав для залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 19, 55, 124 Конституції України, Законом України «Про національну поліцію», ст. ст. 9-11, 89 КУпАП, ст. ст. 2, 9, 72, 77-79, 139, 246, 255, 263, 286 КАС України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Ратушного Андрія Вікторовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій незаконними, визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування, - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Басова