Справа № 280/1043/20
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 квітня 2020 року о/об 09 год. 10 хв.Справа № 280/1043/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, буд.17; )

про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд: 1) підтвердити правильність виплати 18.09.2019 заборгованості Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у сумі 25150,64 відповідно з судовим рішенням 1-ої та апеляційної інстанції; 2) стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб кошти загальною сумою 56432,63 грн., в тому числі: невиплаченого залишку у розмірі 254,11 грн.; неустойки (пені, штрафу) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ- 8993,97 грн.; майнової відповідальності в розмірі 3% річних -3359,69 грн.; збитки від інфляції - 14226,66 грн.; завданих збитків (упущеної вигоди) у розмірі 17,5 % річних - 19598,20 грн. станом на день 18.09.2019; 2) відшкодувати моральну шкоду 10000,00 грн. завданих несвоєчасною виплатою за курсом 23,13058 грн. за долар США за вкладом у ПАТ "КБ "Надра", гарантованого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і віднести до першої черги виплати на користь ОСОБА_1 .

У позові зазначено наступне. 26.06.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ "КБ "Надра" був укладений Договір №1957986 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг "Новий ПУ "Базовий+" на 6 місяців з процентною ставкою 12,5% річних із терміном закінчення вкладу 26.12.2014 та виплатою процентів в кінці терміну. Відповідно до цього договору, було перераховано з поточного рахунку № НОМЕР_2 на депозитний рахунок №1957986 суму 4500,00 доларів США, що підтверджується Квитанцією від 26.06.2014. ПАТ "КБ "Надра" 26.12.2014 повинен був виплатити позивачу 4782,02 доларів США, в тому числі: 1) 4500,00 доларів США основного боргу (суми депозиту); 2) проценти за користування грошовими коштами. З 26.06.2014 по 25.12.2014 ПАТ "КБ "Надра" повинен був виплатити позивачу проценти у розмірі 12,5% за кожний день користування грошовими коштами, всього за 183 дні у сумі: 4500,00 доларів США : 365 днів х 12,5% х 183 дні = 282,02 доларів США. Всього ПАТ "КБ "Надра" повинен був виплатити позивачу 4500+282,02= 4782,02 доларів США. ПАТ "КБ "Надра" з 26.12.2014 зобов`язання щодо повернення депозитного вкладу та процентів не виконав. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача кошти загальною сумою 56432,63 грн., в тому числі: невиплаченого залишку у розмірі 254,11 грн.; неустойки (пені, штрафу) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 8993,97 грн.; майнової відповідальності в розмірі 3% річних - 3359,69 грн.; збитки від інфляції - 14226,66 грн.; завданих збитків (упущеної вигоди) у розмірі 17,5% річних - 19598,20 грн. станом на день 18.09.2019; 2) відшкодувати моральну шкоду 10000,00 грн. завданих несвоєчасною виплатою за курсом 23,13058 грн. за долар США за вкладом у ПАТ "КБ "Надра", гарантованого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і віднести до першої черги виплати на користь ОСОБА_1 .

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Правовідносини між позивачем та ПАТ "КБ "Надра" ґрунтуються на договорі, а між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та позивачем на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Позивач безпідставно просить стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб () кошти, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є боржником в розумінні Цивільного кодексу України, який прострочив виконання грошового зобов`язання. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в даному спорі не виступає як сторона цивільно-правового спору, оскільки відповідно до норм спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснює владні повноваження у сфері гарантування вкладів фізичним особам, зокрема, вчиняє дії та приймає рішення в межах своїх повноважень визначених чинним законодавством. Тобто, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодовує виключно суму вкладу та відсотків в граничному розмірі до 200000,00 грн. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не платить за власний рахунок неустойку, штрафи, пеню, інфляційні, річні та інше за неналежне виконання чи невиконання зобов`язань Банку перед своїми кредиторами Банку. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є надавачем фінансових послуг в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та не є правонаступником Банку, що ліквідується.

Відповідач проти позову заперечував.

Ухвалою судді від 24.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 23.03.2020 без виклику сторін.

23.03.2020 ухвалою суду відкладено розгляд справи на 21.04.2020.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

26.06.2014 між ПАТ «КБ «НАДРА» (банк) та ОСОБА_1 (вкладник) укладено Договір №1957986 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках Пакету послуг «Новый ПУ «Базовый+» (надалі - Договір №1957986 від 26.06.2014).

Згідно з п.1.1 Договору №1957986 від 26.06.2014 за цим Договором вкладник зобов`язується в строк не пізніше 5 календарних днів з дня підписання цього Договору передати, а банк зобов`язується прийняти грошову суму у розмірі 4500,00 доларів США (надалі - «вклад»), та зобов`язується повернути вкладникові вклад та сплатити проценти на умовах та в порядку, визначеному цим Договором.

Відповідно до п.2.2 Договору №1957986 від 26.06.2014 строк розміщення вкладу - 6 місяців від дати фактичного надходження вкладу на вкладний рахунок. Початок перебігу строку розміщення вкладу розпочинається з дня надходження вкладу на вкладний рахунок.

Як зазначено у п.2.3 Договору №1957986 від 26.06.2014 у разі внесення вкладником коштів на вкладний рахунок в день підписання сторонами цього Договору, датою повернення вкладу є 26 грудня 2014 року. (…).

Відповідно до Квитанції від 26.06.2014 позивачем з поточного рахунку № НОМЕР_2 в валюті долар США на депозитний рахунок № НОМЕР_3 в валюті долар США перераховано кошти у сумі 4500,00 доларів США.

21.04.2015 через ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» позивачу було виплачено 85457,47 грн. гарантованої суми відшкодування вкладникам ПАТ «КБ «НАДРА».

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25.10.2018 у справі №334/452/18 (Провадження №2/334/1955/18), залишенним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 02.05.2019 та скасованого постановою Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020, було задоволено частково позов ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «НАДРА» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та стягнуто з ПАТ «КБ «НАДРА» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь позивача ОСОБА_1 за Договором №1980579 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+» від 26 червня 2014 року - 25150,64 грн. в рахунок недоплаченої суми вкладу та процентів за Договором; та 254,11 грн. - 3% річних за прострочення повернення вкладу за період з 26.12.2014 року по 05.02.2015 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №334/452/18 (провадження №14-527цс19) зазначено: «… 56. У цій справі позивач просив стягнути з Фонду у межах установленого законом граничного розміру відшкодування кошти за вкладом, що включають: недоплачені кошти за відповідним вкладом з не виплаченими за договором банківського вкладу відсотками станом на день витребування цього вкладу, проценти за користування депозитними коштами за період з дня витребування цього вкладу до дня запровадження тимчасової адміністрації, а також суми, передбачені статтею 625 ЦК України, за цей же період. Матеріали справи не містять доказів звернення позивача з відповідною заявою про включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, що ліквідується, якщо позивач вважає, що такі вимоги не входять до гарантованої суми відшкодування вкладів, що виплачується за рахунок Фонду, та підлягають задоволенню в порядку встановленої черговості за рахунок ліквідаційної маси банку. 57. Отже, викладений Фондом у касаційній скарзі висновок про поширення юрисдикції адміністративного суду на спір між фізичною особою - вкладником банку та Фондом з приводу відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду є обґрунтованим. 58. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є похідними від основних вимог та за правилами частини п`ятої статті 21 КАС України підлягають розгляду адміністративним судом, оскільки заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. 59. Отже, позовні вимоги, заявлені позивачем до ПАТ «КБ «Надра» в особі Фонду, які за своєю природою випливають зі спору щодо правильності нарахування та виплати Фондом коштів за відповідним вкладом в межах гарантованої суми відшкодування, є вимогами саме до Фонду, що підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, …».

З позовної заяви та відзиву на позовну заяву вбачається, що 18.09.2020 на користь ОСОБА_1 на виконання судових рішень у справі №334/452/18 було виплачено 24150,64 грн.

Враховуючи приписи ч.2 ст.245 КАС України, суд позбавлений можливості: «Підтвердити правильність виплати 18.09.2019 заборгованості Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у сумі 25150,64 відповідно з судовим рішенням 1-ої та апеляційної інстанції».

У відзиві на позовну зазначено, що «… на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 №83 "Про віднесення ПАТ "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 №26 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА", згідно з яким з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА" Стрюкову Ірину Олександрівну. …».

Зазначена обставина не оспорюється позивачем.

У ст.625 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача в частині стягнення на його користь 3% річних за прострочення повернення вкладу за період з 26.12.2014 по 05.02.2015 за Договором №1957986 від 26.06.2014 - є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню у розмірі 254,11 грн., яка розраховується за формулою: сума заборгованості 75407,03 грн. (4782,02 доларів США х 15,768865 грн. за курсом станом на 26.12.2014) х 3% : 100% : 365 х 41 день (період з 26.12.2014 по 05.02.2015) = 254,11 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення інших сум з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суд зазначає наступне.

Згідно з ч.7 ст.104 Цивільного кодексу України особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України «Про банки і банківську діяльність» особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Як зазначено у ч.1 ст.3 Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Правовідносини між позивачем та ПАТ «КБ «Надра» ґрунтуються на Договорі №1957986 від 26.06.2014, а між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та позивачем на Законі України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Передбачена ст.625 Цивільного кодексу України не застосовується до правовідносин, що регулюються спеціальним законодавством.

Враховуючи те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є боржником за Договором №1957986 від 26.06.2014, то відповідальність за ст.625 Цивільного кодексу України до нього застосована бути не може.

Згідно з ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.За вказаних обставин, після запровадження тимчасової адміністрації банку і початку процесу виведення банку з ринку унеможливлено стягнення коштів у будь-який інший спосіб ніж встановлений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». (…).

Відповідно до ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: (…); 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку; (…); 5) нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено, зокрема, нарахування та відшкодування вкладнику банку упущеної вигоди, неустойки, індексу інфляції, трьох процентів річних та моральної шкоди після дня запровадження тимчасової адміністрації у банку.

Позивачем не доведено заподіяння йому відповідачем моральної шкоди.

Як зазначено у ч.1 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов`язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону, витрат, пов`язаних із консолідованим продажем активів Фондом; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування, а також для забезпечення повернення банкнот і монет, переданих Національним банком України на зберігання та для проведення операцій з ними; 6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім`я яких заблоковано; 7) вимоги інших вкладників, які не є пов`язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов`язаними особами банку; 8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов`язаними особами банку; 10) вимоги за субординованим боргом.

Згідно з ч.2 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» оплата витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідації, проводиться позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат, затвердженого Фондом. До цих витрат, зокрема, належать: 1) витрати на опублікування оголошення про ліквідацію банку, відкликання банківської ліцензії та інформації про продаж майна (активів) банку; 2) витрати, пов`язані з утриманням і збереженням майна (активів) банку; 3) витрати на проведення оцінки та продажу майна (активів) банку; 4) витрати на проведення аудиту; 5) витрати на оплату послуг осіб, залучених Фондом для забезпечення здійснення покладених на Фонд повноважень; 6) витрати на виплату вихідної допомоги звільненим працівникам банку.

Відповідно до п.6.8 глави 6 розділу V «Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку», затвердженого 05.07.2012 Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2, зареєстрованого у Міністерстві

юстиції України 14.09.2012 за №1581/21893, оплата витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. До цих витрат, зокрема, належать: витрати на опублікування оголошення про ліквідацію банку, відкликання банківської ліцензії, призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку та інформації про реалізацію майна банку; витрати, пов`язані з утриманням і збереженням майна банку; витрати на проведення оцінки та продажу майна (активів) банку; витрати на проведення аудиту; витрати на оплату послуг осіб, залучених Фондом (уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку у разі делегування їй відповідних повноважень) для забезпечення здійснення покладених на нього (неї) повноважень; витрати на виплату вихідної допомоги звільненим працівникам банку; витрати щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; витрати на сплату судового збору.

Суд вважає, що позивачем з посиланням на норми права не доведено необхідність віднесення виплати коштів на користь позивача по судовому рішенню до першої черги.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, буд.17; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) кошти у сумі 254 грн. 11 коп. - 3% річних за прострочення повернення вкладу за період з 26.12.2014 по 05.02.2015.

В іншій частині позову відмовити.

У стягненні з відповідача на користь позивача судових витрат - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст.295 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 21.04.2020.

Суддя О.О. Прасов