Справа № 320/4644/19
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 року № 320/4644/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Держпродспоживслужби в Київській області

до Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» Узинської міської ради

про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

в с т а н о в и в:

І. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Держпродспоживслужби в Київській області до Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» Узинської міської ради, у якому просить суд:

- застосувати заходи реагування у вигляді зупинення виконання робіт, надання послуг із видаленням та захороненням побутових відходів на полігоні Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» () за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, 8 км. в межах Узинської міської ради, до забезпечення оброблення (перероблення) відходів шляхом промислового сортування вторинної сировини, небезпечних відходів, органічної складової та складової побутових відходів, що не підлягає утилізації, до місць чи об`єктів утилізації, знешкодження або захоронення відповідно до вимог законодавства про відходи та санітарного законодавства.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо застосування заходів реагування позивач вказує, що під час позапланової перевірки господарської діяльності відповідача з відходами було встановлено ряд порушень чинного санітарного законодавства України, які є достатніми підставами для вжиття запобіжних заходів у вигляді зупинення виконання робіт.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач зазначив, що встановлені перевіркою порушення недостатні для вжиття запобіжних заходів у вигляді зупинення виконання робіт. Також, з посеред іншого, вказав, що форма прийнятого акту не відповідає формі встановленій чинним законодавством України.

ІІІ. Процесуальні дії суду у справі

Ухвалою суду від 02.09.2019 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 20.09.2019 відкрите спрощене позовне провадження у справі №320/4644/19 та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

15.10.2019 разом із відзивом на позовну заяву надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24.10.2019 в адміністративній справі №320/4644/19 здійснено перехід із спрощеного позовного провадження в загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 19.11.2019.

19.11.2019 у судове засідання прибув представник позивача, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, явку свого представника не забезпечив.

В адміністративній справі, у звязку із клопотанням представника позивача, судове засідання відкладено на 05.12.2019.

05.12.2019 у судове засідання прибув представник позивача та представник відповідача.

У судовому засіданні оголошено перерву, у звязку із витребуванням додаткових доказів по справі, до 23.12.2019.

20.12.2019 від представника відповідача надійшло клопотання про продовження строку проведення підготовчого судового засідання.

23.12.2019 сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилися, явку своїх представників не забезпечили.

Протокольною ухвалою суду від 23.12.2019 задоволено клопотання представника відповідача, продовжено підготовче судове засідання на 30 днів та призначено судове засідання на 16.01.2020.

16.01.2020 у судове засідання прибув представник позивача, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, явку свого представника не забезпечив.

Протокольною ухвалою суду від 16.01.2020 закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті на 13.02.2020.

13.02.2020 у судове засідання прибув представник позивача, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, явку свого представника не забезпечив.

В адміністративній справі, у звязку із неявкою представника відповідача, судове засідання відкладено на 27.02.2020.

13.02.2020 від представника позивача надійшла заява про здійснення подального розгляду справи у порядку письмового провадження.

25.02.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження в адміністративній справі.

27.02.2020 сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилися, явку своїх представників не забезпечили.

Ухвалою суду від 27.02.2020 у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження відмовлено.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, а також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та доказами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Дослідивши обставини справи, судом було встановлено наступне.

Комунальне підприємство «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» (далі також - КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1») зареєстроване юридичною особою 08.06.2007, номер запису в ЄДРЮОФОП, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №194385 (а.с.72).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Узинської міської ради №77 від 15.07.2019 Комунальне підприємство «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» визначено виконавцем послуг з вивезення побутових відходів з території Узинської міської ОТГ строком на 5 років (а.с.78).

Згідно п.2.2 ст.2 Статуту Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» (нова редакція) від 07.06.2016 одним з основних напрямків діяльності підприємства є прибирання сміття, боротьба із забрудненням та подібні види діяльності (а.с.73-76).

На полігон, прийнятий в експлуатацію, наявний паспорт місця видалення відходів (№ 10-3-2 від 08.01.2002) відповідно до Порядку ведення реєстру місць видалення відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.98 № 1216.

Захоронення побутових відходів здійснюється на території полігону Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» ( в районі вулиці 8 км) в межах Узинської міської ради.

Приватним підприємством «Землевпорядний центр АО» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність під розміщення існуючого звалища твердих побутових відходів КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» (а.с.141-163).

13.09.2019 розроблена та затверджена наказом №134 Інструкція експлуатації полігону побутових відходів (а.с.97-107).

23.09.2019 між КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» (замовник) та ТОВ «Укрмітбест» (виконавець) укладено договір УТ 19-05 про надання послуг в сфері поводження з відходами (далі також - Договір УТ 19-05). Відповідно до пп.1.1. п.1 Договору УТ 19-05 предметом договору є зобов`язання надати послуги по організації, збирання, вилучення, подальшої переробки та утилізація (весь комплекс) відходів, замовник бере на себе обов`язок прийняти та оплатити такі роботи (а.с.89-94).

01.10.2019 між КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» (виконавець) та Узинської міською радою в особі міського голови Гринчука В.Ю. (замовник) укладено договір №471 (далі також - Договір №471). Відповідно до п.1 Договору №471 виконавець зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення побутових відходів на території Узинської ОГТ, а замовник зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених цим договором (а.с.139).

03.02.2020 між КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» (замовник) та ТОВ «ЕКОВТОР-ТРАНС» укладено договір №540/20 (далі - Договір №540/20) (а.с.216-219).

Державною установою «Київський обласний лабораторний центр МОЗ України» проведено випробування щодо дотримання нормативів ГДК, згідно звернень громадян щодо забруднення атмосферного повітря м. Узин, яке оформлено протоколом випробування повітря населених місць (а.с.34-44).

За результатами проведених випробування повітря м. Узин встановлено наступні відхилення у фізико-хімічних показниках: показники азоту діоксиду, аміаку, пилу (зважені речовини) не відповідають встановленим нормативам.

Протоколами дослідження атмосферного повітря від 02.05.2019, 06.05.2019, 20.05.2019, 27.05.2019, 10.06.2019, 18.06.2019, 24.06.2019, 08.07.2019 зафіксовані перевищення гранично допустимих концентрацій аміаку у 2 рази. (а.с.46, 48, 52, 54, 58, 60, 62, 66).

На підставі доручення Прем`єр-міністра України Гройсмана В.Б. №25127/1/1-19 від 24.07.2019 до листа Київської облдержадміністрації від 19.07.2019 видано наказ №2016-Д від 07.08.2019 про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» та посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) №2016 від 07.08.2016 (а.с.28, 29).

За результатами перевірки складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта №10.04.1.-17/43 від 08.08.2019 (а.с.30-31).

Зазначене стало підставою для звернення до суду з даним позовом про застосування заходів реагування до відповідача, у сфері державного нагляду у вигляді зупинення виконання робіт, надання послуг із видаленням та захороненням побутових відходів на полігоні Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1».

V. Норми права, які застосував суд

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Правовими положеннями ч. 4 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю), а саме: виключно законами встановлюються:

- органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності;

- види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю);

- повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг;

- вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності;

- спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю);

- санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Відповідно до ч. 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відповідно до ч. 7 статті 7 вищевказаного Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Державний нагляд (контроль) за дотриманням санітарного законодавства здійснюється на підставі Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 667.

Положенням про Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, затверджене наказом Держпродспоживслужби від 23.08.2017 року № 761, Головне управління Держпродспоживслужби здійснює нагляд за отриманням санітарного законодавства на території Київської області.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24.02.1994 №4004-XII, - санітарне та епідемічне благополуччя населення - це стан здоров`я населення та середовища життєдіяльності людини, при якому показники захворюваності перебувають на усталеному рівні для даної території, умови проживання сприятливі для населення, а параметри факторів середовища життєдіяльності знаходяться в межах, визначених санітарними нормами.

Цією ж статтею Закону визначено, що державні санітарні норми та правила, санітарно-гігієнічні та санітарно-протиепідемічні правила і норми, санітарно-епідеміологічні правила і норми, протиепідемічні правила і норми, гігієнічні та протиепідемічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи, санітарні регламенти (далі - санітарні норми) - обов`язкові для виконання нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, що встановлюють медичні вимоги безпеки щодо середовища життєдіяльності та окремих його факторів, недотримання яких створює загрозу здоров`ю і життю людини та майбутніх поколінь, а також загрозу виникнення і розповсюдження інфекційних хвороб та масових неінфекційних захворювань (отруєнь) серед населення.

Цією ж статтею Закону визначено також, що небезпечний фактор - будь-який хімічний, фізичний, біологічний чинник, речовина, матеріал або продукт, що впливає або за певних умов може негативно впливати на здоров`я людини.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відходи» від 5.03.1998 року №187/98-ВР, поводження з відходами - дії, спрямовані на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, включаючи контроль за цими операціями та нагляд за місцями видалення. Об`єкти поводження з відходами - це місця чи об`єкти, що використовуються для збирання, зберігання, сортування, оброблення, перероблення, утилізації, видалення, знешкодження та захоронення відходів.

Цією ж нормою Закону України «Про відходи» визначено, що операції поводження з відходами - збирання, перевезення, зберігання, сортування, оброблення (перероблення), утилізація, видалення, знешкодження і захоронення відходів.

Відповідно до статті 35-1 Закону України «Про відходи» поводження з побутовими відходами здійснюється відповідно до державних норм, стандартів і правил.

Збирання і перевезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.

Небезпечні відходи у складі побутових відходів збираються окремо від інших видів побутових відходів, а також мають відокремлюватися на етапі збирання чи сортування і передаватися спеціалізованим підприємствам, що одержали ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами.

Забороняється проектування, будівництво та експлуатація полігонів побутових відходів без оснащення системами захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату.

Статтею 32 Закону України «Про відходи» передбачено, що з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини з 1 січня 2018 року забороняється захоронення неперероблених (необроблених) побутових відходів.

Вказана норма введена до Закону України «Про відходи» у відповідності до двох Директив ЄС - 1999/31/ЕС та 2008/98/ЕС, які врегульовують поводження із сміттям у країнах Європи. Ці документи вказують, що саме необхідно робити з відходами, класифікують сміття і описують стратегію скорочення кількості вивезених на сміттєзвалища відходів або полігони.

Відповідно до європейських норм, придатні для повторного використання відходи повинні відправлятися на відповідні підприємства, безпечні захоронювати на полігони ТПВ, а з небезпечними проводитимуться необхідні для знешкодження операції. При цьому на полігони та сміттєзвалища не мають потрапляти відходи, які розкладаються біологічним шляхом, а саме (продукти харчування, папір, текстиль тощо), що складаються з органічних речовин, які піддаються процесам біологічного розпаду (гниття) (норма Директиви ЄС 1999/31/ЕС).

Наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.03.2011 року №145 затверджено Державні санітарні норми та правила утримання територій населених місць (далі також - Правила №145).

Так, п. 2.28 Правил № 145 визначено, що на полігони та сміттєзвалища не мають потрапляти складові побутових відходів, що підлягають утилізації, а саме ті відходи, що підлягають використанню як вторинний матеріал чи енергетичний ресурс.

Пунктом 2.27 Правил № 145 зазначено, видалення побутових відходів обовязково повинно включати їх оброблення (перероблення) шляхом промислового сортування з подальшим перевезенням вторинної сировини, небезпечних відходів, органічної складової та складової побутових відходів, що не підлягає утилізації (після її глибокого пресування до щільності природних грунтів (більше 1 т/куб.м) і подальшого брикетування), до місць чи об`єктів утилізації, знешкодження або захоронення відповідно до вимог законодавства про відходи та санітарного законодавства. Залежно від вмісту органічних речовин окремі складові побутових відходів підлягають утилізації шляхом їх оброблення (перероблення) на спеціалізованих підприємствах з отриманням кінцевого продукту - біогумусу або біопродукції на його основі.

Пунктом 2.28 Правил № 145 зазначено, складова побутових відходів, що не підлягає утилізації, повинна знешкоджуватись на спеціалізованих підприємствах (сміттєспалювальні заводи, піролізні установки тощо) або захоронюватись на спеціально обладнаних для цього полігонах/звалищах.

Відповідно до п. 1.3 Правил № 145 визначено, що дія цих санітарних норм поширюється на відносини, що виникають у сфері благоустрою населених пунктів та поводження з відходами, та вони є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та підпорядкування і громадянами.

Відповідно до п. «г» ст.24 Закону України «Про відходи», - до компетенції державної санітарно-епідеміологічної служби в Україні у сфері поводження з відходами належить: видача висновків державної санітарно-гігієнічної експертизи щодо об`єктів поводження з відходами.

Пунктом 1.1 Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 01.12.2010 року № (далі по тексту - Правила №435) визначено, що вони є обов`язковими для суб`єктів господарювання незалежно від форми власності, які здійснюють діяльність, пов`язану з експлуатацією та утриманням полігонів побутових відходів.

VI. Оцінка суду

З аналізу вказаних норм законодавства слідує, що підставами для застосування заходів реагування у вигляді зупинення виконання робіт, надання послуг із видаленням та захороненням побутових відходів на полігоні Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» є порушення санітарних норм, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Як вбачається з матеріалів справи, об`єктом перевірки було КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1», місцезнаходженням є: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Леніна, буд. 20 А.

Позаплановою перевіркою відповідача виявлені порушення, які оформлені актом санітарно-епідеміологічного обстеження обєкта №10.04.1.-17/43 від 08.08.2019.

Під час розгляду справи представник відповідача наголошував на тому, що ним вчиняються дії направлені на усунення порушень, встановлених актом перевірки та зазначав, що таке усунення залежить не тільки від його дій, але і від належного і своєчасного виконання інших сторін договірних відносин.

В підтвердження вказаних доводів відповідачем надано, зокрема, наступні письмові докази: - Договір УТ 19-05, Договір №471, Договір №540/20, Інструкція експлуатації полігону побутових відходів затверджена наказом №134 від 13.09.2019.

Також, відповідачем був наданий договір про надання послуг з організації прийняття, сортування, переробки, утилізації твердих побутових відходів. Судом було досліджено вказаний Договір та зясовано, що останній не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження виконання виявлених порушень відповідачем, оскільки є неукладеним.

Суд звертає увагу, що досліджені у судовому засіданні надані відповідачем докази не є визначальними при вирішенні вказаної справи, оскільки перевірка на предмет усунення виявлених порушень, може проводитись не інакше, як спеціально уповноваженою особою, в даному випадку позивачем і не належить до компетенції суду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» - санітарне та епідемічне благополуччя населення - це стан здоров`я населення та середовища життєдіяльності людини, при якому показники захворюваності перебувають на усталеному рівні для даної території, умови проживання сприятливі для населення, а параметри факторів середовища життєдіяльності знаходяться в межах, визначених санітарними нормами. Державні санітарні норми та правила, санітарно-гігієнічні та санітарно-протиепідемічні правила і норми, санітарно-епідеміологічні правила і норми, протиепідемічні правила і норми, гігієнічні та протиепідемічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи, санітарні регламенти - обов`язкові для виконання нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, що встановлюють медичні вимоги безпеки щодо середовища життєдіяльності та окремих його факторів, недотримання яких створює загрозу здоров`ю і життю людини та майбутніх поколінь, а також загрозу виникнення і розповсюдження інфекційних хвороб та масових неінфекційних захворювань (отруєнь) серед населення. Цією ж статтею Закону визначено також, що небезпечний фактор - будь-який хімічний, фізичний, біологічний чинник, речовина, матеріал або продукт, що впливає або за певних умов може негативно впливати на здоров`я людини.

З огляду на вказані правові норми та встановлені обставини справи, суд вважає доводами позивача щодо недотримання санітарних норм порушує законні права громадян на безпеку для здоров`я і життя населення та може в подальшому завдати шкоди їх здоров`ю обгрунтованими.

Відповідно до статті 35-1 Закону України «Про відходи» поводження з побутовими відходами здійснюється відповідно до державних норм, стандартів і правил. Збирання і перевезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами. Небезпечні відходи у складі побутових відходів збираються окремо від інших видів побутових відходів, а також мають відокремлюватися на етапі збирання чи сортування і передаватися спеціалізованим підприємствам, що одержали ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами. Забороняється проектування, будівництво та експлуатація полігонів побутових відходів без оснащення системами захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату.

Отже, поводження з відходами - це сукупність дій, спрямованих, в тому числі, на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, включаючи контроль за цими операціями та нагляд за місцями видалення.

Статтею 32 Закону України «Про відходи» передбачено, що з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини з 1 січня 2018 року забороняється захоронення неперероблених (необроблених) побутових відходів.

Вказана норма введена до Закону України «Про відходи» у відповідності до двох Директив ЄС - 1999/31/ЕС та 2008/98/ЕС, які врегульовують поводження із сміттям у країнах Європи. Ці документи вказують, що саме необхідно робити з відходами, класифікують сміття і описують стратегію скорочення кількості вивезених на сміттєзвалища відходів або полігони.

Тобто, починаючи з 01.01.2018 року Україна зобов`язалася сортувати все сміття за видами матеріалів, а також розділяти його на придатне для повторного використання.

Відповідно до європейських норм, придатні для повторного використання відходи повинні відправлятися на відповідні підприємства, безпечні захоронювати на полігони ТПВ, а з небезпечними проводитимуться необхідні для знешкодження операції. При цьому на полігони та сміттєзвалища не мають потрапляти відходи, які розкладаються біологічним шляхом, а саме (продукти харчування, папір, текстиль тощо), що складаються з органічних речовин, які піддаються процесам біологічного розпаду (гниття) (норма Директиви ЄС 1999/31/ЕС).

Наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.03.2011 року №145 затверджено Державні санітарні норми та правила утримання територій населених місць Так, п. 2.28 Правил № 145 визначено, що на полігони та сміттєзвалища не мають потрапляти складові побутових відходів, що підлягають утилізації, а саме ті відходи, що підлягають використанню як вторинний матеріал чи енергетичний ресурс.

Пунктом 2.27 Правил № 145 зазначено, видалення побутових відходів обовязково повинно включати їх оброблення (перероблення) шляхом промислового сортування з подальшим перевезенням вторинної сировини, небезпечних відходів, органічної складової та складової побутових відходів, що не підлягає утилізації (після її глибокого пресування до щільності природних грунтів (більше 1 т/куб.м) і подальшого брикетування), до місць чи об`єктів утилізації, знешкодження або захоронення відповідно до вимог законодавства про відходи та санітарного законодавства. Залежно від вмісту органічних речовин окремі складові побутових відходів підлягають утилізації шляхом їх оброблення (перероблення) на спеціалізованих підприємствах з отриманням кінцевого продукту - біогумусу або біопродукції на його основі.

Пунктом 2.28 Правил № 145 зазначено, складова побутових відходів, що не підлягає утилізації, повинна знешкоджуватись на спеціалізованих підприємствах (сміттєспалювальні заводи, піролізні установки тощо) або захоронюватись на спеціально обладнаних для цього полігонах/звалищах.

Відповідно до п. 1.3 Правил № 145 визначено, що дія цих санітарних норм поширюється на відносини, що виникають у сфері благоустрою населених пунктів та поводження з відходами, та вони є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та підпорядкування і громадянами.

Відповідно до п. «г» ст.24 Закону України «Про відходи», - до компетенції державної санітарно-епідеміологічної служби в Україні у сфері поводження з відходами належить: видача висновків державної санітарно-гігієнічної експертизи щодо об`єктів поводження з відходами.

Пунктом 1.1 Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 01.12.2010 року визначено, що вони є обов`язковими для суб`єктів господарювання незалежно від форми власності, які здійснюють діяльність, пов`язану з експлуатацією та утриманням полігонів побутових відходів.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, як суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність, пов`язану з експлуатацією та утриманням полігонів побутових відходів, зобов`язаний дотримуватися вищезазначених Правил № 435.

Відтак, суд доходить висновку, що в супереч вимогам Закону України «Про відходи» та Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» не здійснює дій спрямованих на запобігання утворенню відходів, сортування, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження нагляд за місцями видалення відходів, а тому не здійснює належного поводження з відходами.

Так, ст. 3 Конституції України закріплено право громадян на життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпеку, як найвищу соціальну цінність в Україні.

Разом з тим, недотримання КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» санітарних норм порушує законні права громадян на безпеку для здоров`я і життя населення та може в подальшому завдати шкоди їх здоров`ю.

Суд не наділений повноваженнями органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд і які, в свою чергу, є дискреційними, а тому не може надавати оцінку якості виконаних та усунутих порушень відповідачем на підприємстві.

Отже, в даному випадку факт підтвердження відсутності порушень на час розгляду справи має бути доведений не тільки наданими письмовими доказами наявності необхідних документів, що свідчать про дії спрямовані на усунення порушень, а також актом перевірки стану усунення виявлених порушень.

VII. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

ІX. Розподіл судових витрат

Частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз позивачем під час розгляду справи не здійснювалось.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Застосувати заходи реагування у вигляді зупинення виконання робіт, надання послуг із видаленням та захороненням побутових відходів на полігоні Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» () за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, 8 км. в межах Узинської міської ради, до забезпечення оброблення (перероблення) відходів шляхом промислового сортування вторинної сировини, небезпечних відходів, органічної складової та складової побутових відходів, що не підлягає утилізації, до місць чи об`єктів утилізації, знешкодження або захоронення відповідно до вимог законодавства про відходи та санітарного законодавства.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення: 21 квітня 2020р.