Справа № 120/770/20-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 квітня 2020 р. Справа № 120/770/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Тетяни Михайлівни , розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Жмеринського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - Абрамової Наталії Вікторівни, начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - Корчаки Олени Сергіївни, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 (далі-позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до начальника Жмеринського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - Абрамової Наталії Вікторівни, начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - Корчаки Олени Сергіївни , у якому просила суд зобов`язати відповідачів надати їй розрахунок розміру невиплаченої пенсії з 01.07.1994 року по даний час.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що вона є вдовою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому була встановлена 20.04.1989 року ІІІ група інвалідності внаслідок поранення на фронті 1941 року та він отримував пенсію за віком з 1975 року.

Також, вказала, що відповідно до умовного розпорядження пенсії по втраті годувальника станом 01.07.1994 року ОСОБА_1 загальний розмір пенсії по втраті годувальника складав би 440 088 купонів карбованців. На думку позивачки, вона має право на пенсію по втраті годувальника.

Позивач не погоджується із відмовою відповідачів зробити розрахунок розміру невиплаченої пенсії з 01.07.1994 року по теперішній час, а тому звернулася до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 02.03.2020 року даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, а саме оплати судового збору в розмірі 840,80 грн. або надання документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

16.03.2020 року позивач вимоги ухвали суду від 02.03.2020 року про залишення позовної заяви без руху виконала та надала оригінал пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , виданого Пенсійним фондом України від 14.02.2018 року; оригінал довідки Головного управління ПФУ у Вінницькій області від 04.03.2020 року № 948/02-7-19 ; оригінал листа УПФУ в м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області від 02.02.2015 року № 02/13-7; оригінал листа Жмеринського об`єднаного управління ПФУ Вінницької області від 30.06.2016 року № 40/В-7; оригінал заяви ОСОБА_1 від 22.04.2015 року поданої до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області; оригінал листа про умовне розпорядження пенсії по втраті годувальника станом на 01.07.1994 року.

Ухвалою суду від 23.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

24.03.2020 року на адресу позивачки надіслано оригінал пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , виданого Пенсійним фондом України від 14.02.2018 року; оригінал довідки Головного управління ПФУ у Вінницькій області від 04.03.2020 року № 948/02-7-19 ; оригінал листа УПФУ в м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області від 02.02.2015 року № 02/13-7; оригінал листа Жмеринського об`єднаного управління ПФУ Вінницької області від 30.06.2016 року № 40/В-7; оригінал заяви ОСОБА_1 від 22.04.2015 року поданої до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області; оригінал листа про умовне розпорядження пенсії по втраті годувальника станом на 01.07.1994 року, що підтверджується супровідним листом суду № 120/770/20-а. Копії вказаних документів виготовлено, завірено судом та залучено до матеріалів справи.

Разом з тим, позивачка повторно із заявою від 1 квітня 2020 року направила до суду оригінал умовного розпорядження пенсії по втраті годувальника, оригінал пенсійного посвідчення та оригінал посвідчення члена сім`ї загиблого.

10.04.2020 року представником Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано відзив на адміністративний позов. У відзиві зазначено, що згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Отже, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається члену сім`ї померлого годувальника, для якого допомога померлого годувальника була постійним і основним джерелом засобів до існування, але який (члену сім`ї померлого) й сам одержував пенсію, за наявності бажання, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника. При цьому, отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що отримувала померла особа.

ОСОБА_3 , який був чоловіком позивачки, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та отримував пенсію по інвалідності як інвалід Великої Вітчизняної Війни (далі - ІВВВ) ІІІ групи по Закону України «Про військовослужбовців».

Від дня смерті ОСОБА_3 по сьогоднішній день позивачка та її законний представник не зверталися до органів ПФУ з відповідною заявою (та документами) про призначення пенсії по втраті годувальника. У зв`язку з цим і є відсутність інформації (довідки) про нараховану пенсію по втраті годувальника позивачці.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, а тому підстави для задоволення вимог адміністративного позову відсутні.

Ухвалою суду від 24.04.2020 року клопотання про заміну відповідача на належного відповідача задоволено частково. Залучено до участі у справі в якості відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Водночас частиною четвертою статті 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, матеріали пенсійних справ ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , оцінивши інші докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

З 01.08.1990 року позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, де отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

20.06.1994 року позивачка звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради з заявою про здійснення їй надбавки за померлого чоловіка інваліда Великої Вітчизняної війни третьої групи відповідно до Закону.

ОСОБА_1 є вдовою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_3 . 20.04.1989 року ОСОБА_3 була призначена ІІІ група інвалідності у зв`язку з захворюванням пов`язаним з пораненням на фронті.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, а саме розпоряджень про перерахунки пенсії, позивачці до пенсії за віком виплачується підвищення подружжю померлих інвалідів війни 4 категорії.

13.05.2013 року позивачка звернулася до Управління пенсійного фонду України у м. Жмеринці та Жмеринському районі з заявою про перерахунок пенсії з 01.07.1994 року, у якій вказала, що з 01.07.1994 року їй призначена лише надбавка до її пенсії.

20.05.2013 року заяву прийнято та зареєстровано під №94. В розділі заяви: «Документи, яких недостатньо для призначення пенсії» зазначено про необхідність подання довідки від квартального про перебування на повному утриманні годувальника або про спільне проживання на момент його смерті до 20.05.2013 року.

Рішенням № 4 від 30.05.2013 року відмовлено у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника померлого ОСОБА_3 , посилаючись на те, що 20.05.2013 року позивачка звернулася з заявою щодо перерахунку пенсії, а саме, призначення пенсії по втраті годувальника з липня 1994 року. Однак нею не надано усіх необхідних документів, а саме: довідку згідно п. 18 Порядку про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. Тому, відсутні підстави на переведення позивачки з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника з 20.05.2013 року. Також, у рішенні роз`яснено, що в разі представлення позивачем вказаної довідки згідно з п. 18 Порядку та подачі заяви з зазначенням виду пенсії та згідно якого Закону, призначення пенсії буде вирішено позитивно.

Згідно листа Управління Пенсійного фонду України у м. Жмеринці та Жмеринському районі № 152/02-3-33/02-1 від 10.02.2015 року ОСОБА_4 запрошено терміново з`явитися у відділ з призначення пенсій при собі мати копію та оригінал паспорта, ідентифікаційний код, трудову книжку чоловіка, копію свідоцтва про смерть чоловіка, копію свідоцтва про одруження, копію посвідчення дружини померлого ІВВВ та довідку з ЖЕКу про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті та вдруге в шлюб не вступала. Місце зустрічі: м. Жмеринка, вул. Доватора, 49, 2-1 поверх , кабінет № 2 , громадська приймальна .

Листом Жмеринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 44/В-7 від 22.07.2016 року на неодноразові звернення позивачу надано роз`яснення, що питання переходу на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка необхідно подати заяву встановленого зразка відповідно до п. 37 Порядку, а також довідку згідно п. 18 Порядку про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. Стосовно переведення позивача на пенсію по втраті годувальника повідомлено, що відповідно до п.5 Постанови правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення / перерахунку пенсії днем звернення за переведенням з одного виду пенсії на інший вважається день прийняття органом заяви, що призначає пенсію з усіма необхідними документами.

10.03.2020 року позивачка подала заяву начальнику Жмеринського відділу пенсійного забезпечення громадян про надання їй довідки про розрахунок розміру призначеної пенсії з 01.07.1994 року та з 01.02.2020 року, а також просила записати її дружиною в пенсійну справу її чоловіка. Разом з тим, зазначена заява подана до Жмеринського відділу пенсійного забезпечення після звернення до суду 24.02.2020 року.

Так як відповідного розрахунку розміру невиплаченої пенсії з 01.07.1994 року позивач не отримала, вважає таку бездіяльність відповідачів протиправною, а тому звернулася до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон № 1058-ІV), відповідно до статті 1 якого пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1058- ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 Закону № 1058- ІV визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника та закріплено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євро інтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 37 Закону № 1058- ІV передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону №1058 - ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Аналогічні норми щодо порядку призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника діяли на час смерті чоловіка позивачки.

Так, ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції станом на червень 1994 року визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії:

за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії,

призначається одна пенсія за їх вибором (ст.6).

Відповідно до ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38).

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, також мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються: б) батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли: чоловіки - 60 років, жінки - 55 років.

Статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 2.8. Порядку поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

За приписами пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Вказаним додатком встановлено форму заяви, з якою має звертатися особа, яка просить про перерахунок її пенсії.

За приписами частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 1.7 Порядку днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Пунктом 10 Порядку ( в редакції чинній на час звернення позивачки із заявою від 13 травня 2013 року про перерахунок пенсії) та пунктом 2.3 ( на даний час) Порядку визначено перелік документів, які подаються разом із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Серед зазначених документів п.п. «ж» передбачено надання документа про перебування членів сім`ї (крім дітей) на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, що була для них постійним і

основним джерелом засобів до існування;

Відповідно до пункту 18 Порядку ( в редакції чинній на час звернення позивачки із заявою від 13 травня 2013 року про перерахунок пенсії) за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування: для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника - довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами пенсійної справи, що до заяви про перерахунок пенсії від 13.05.2013 року позивачкою не додано відповідного документа, передбаченого п.18 Порядку, а тому рішенням № 4 від 30.05.2013 року відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

Крім того, суд звертає увагу, що за приписами частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Таким чином, переведення на інший вид пенсії з більш ранньої дати законом не передбачено.

Що стосується заяви позивачки від 20.06.1994 року та її доводів, що вона має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 01.07.1994 року, то суд звертає увагу, що в заяві від 20.06.1994 року зазначено: «Прошу сделать мне надбавку за умершего мужа инвалида ВОВ 3 группы согласно закону о «Статусе».

Аналізуючи зміст зазначеної заяви, суд приходить до висновку, що на її підставі позивачці було призначено підвищення до пенсії на підставі ч.3 ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року, яка передбачає виплату підвищення до пенсії членам сімей загиблих військовослужбовців і прирівняним до них особам, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і

війни.

Призначення такого підвищення підтверджується і копією розпорядження, завірена копія якого додана позивачкою до позовної заяви, а також міститься у матеріалах пенсійної справи.

Виплата такого підвищення позивачці підтверджується і усіма іншими розпорядженнями про перерахунки пенсії, які містяться в матеріалах пенсійної справи.

Як передбачено нормою ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Проаналізувавши наведені норми, дослідивши матеріали адміністративної справи, пенсійних справ, враховуючи доводи сторін, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою до заяви про призначення (перерахунок) пенсії у зв`язку з втратою годувальника не було надано повного пакету документів, визначених чинним законодавством України, а тому, відповідно, ОСОБА_1 не призначалася пенсія у зв`язку із втратою годувальника, у зв`язку із чим позивачці не може бути розраховано суму невиплаченої пенсії з 01.07.1994 року по теперішній час

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 24.04.2020

Позивач: ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Жмеринським РВ УМВС України у Вінницькій області 27.04.1998 року, АДРЕСА_1)

Відповідач: Жмеринський відділ обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Асмолова, 1д, м. Жмеринка, 23100)

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ( , вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100)

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна