Справа № 520/7725/19
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 р.Справа № 520/7725/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Мінаєва К.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 19.12.19 року по справі № 520/7725/19

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі"

до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області

третя особа ОСОБА_1

про визнання протиправним та скасування припису та постанови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2019р. в задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування припису та постанови - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідач в письмовому відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти доводів останньої та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає. Крім того надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Головним управлінням винесено припис №384 від 22.03.2019 про забезпечення можливості споживача гр. ОСОБА_1 проводити розрахунки за послуги з теплопостачання відповідно до фактично спожитої теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Попереджено, що про виконання цього припису письмово повідомити Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області до 01 квітня 2019 року.

Також щодо КП "ХТМ" було винесено постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів" №50-103 від 10.05.2019, відповідно до якої до позивача застосовано штраф у розмірі 340,00 грн.

Позивач, не погоджуючись із вказаною постановою та приписом, звернувся до суду з вимогою про їх скасування.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог та доведеності відповідачем правомірності прийнятого ним припису та постанови.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів врегульовані Законом України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 №1023-XII (далі - Закон №1023-XII).

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1023-XII, держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Частиною 3 ст.5 Закону №1023-XII встановлено, що захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди.

Відповідно до статтею 26 Закону №1023-XII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право давати суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів.

Положенням про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 667 (далі - Положення № 667) регламентовано, що Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади.

За змістом пунктів 1 та 4 Положення № 667, Держпродспоживслужба є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику, зокрема, у сферах здійснення державного нагляду (контролю) за дотримання законодавства про захист прав споживачів.

Стаття 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року №877-V (далі Закон №877-V): державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Частина 6 статті 7 Закону №877-V: за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Частина 7 статті 7 Закону №877-V: на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку у відповідності до ч. 8 ст. 7 Закону.

Згідно вимог абз.3 ст.11 Закону №877-V, суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства.

У разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за невиконання або несвоєчасне виконання припису посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, про усунення порушень прав споживачів - у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (п.9 ч.1 ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів").

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 04.03.2019 по 18.03.2019 Головним управлінням Держпродспоживслужбй в Харківської області за заявою мешканця квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , на підставі наказу від 22.02.2019 р. №294 та направлення від 22.02.2019 р. №384 була здійснена позапланова перевірка дотримання Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів. (а.с.82-84).

Під час проведення позапланової перевірки встановлено, що в будинку АДРЕСА_1 з 19.08.2003 було встановлено будинковий засіб обліку теплової енергії (на балансі КП "Харківські теплові мережі" знаходиться з 24.10.2006 року). Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №ТС1-10/6 від 15.06.2017 року встановлено, що теплолічильник ТЕРМ-02 зав. №033734 відповідає вимогам ДСТУ ЕХ 1434-1:2006.

З пояснень КП "ХТМ", наданих до перевірки, з`ясовано, що 24.10.2018 року було виявлено, що засіб обліку працює не вірно. Відповідно до акту огляду вузла обліку теплової енергії від 07.11.2018 року, працездатність теплолічильника не була відновлена. 08.11.2018 року було складено акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки, із зазначенням місця демонтажу засобу вимірювальної техніки - падаючий трубопровід. Також до перевірки було надано акт обстеження теплолічильника в лабораторії КП "ХТМ" від 19.11.2018 року, де зазначено, що відновити працездатність теплолічильника ремонтом не має можливості.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.і 1 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", вузол обліку - це комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності).

Згідно з положеннями ч.3 ст.6 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", забороняється демонтаж вузла обліку, в тому числі комерційного, для обслуговування без його заміни на вузол обліку, укомплектований засобами вимірювальної техніки такого самого або вищого класу точності, крім випадків, коли такий демонтаж здійснюється у зв`язку з відмовою споживача в установленому законом порядку від надання відповідної комунальної послуги або проведення повірки (ремонту). У разі виходу з ладу вузла обліку він підлягає заміні на справний та прийняттю на абонентський облік протягом п`яти робочих днів з дня виявлення факту виходу з ладу.

Отже, оскільки при демонтажу складової частини вузла обліку - теплолічильника не було забезпечено проведення заміни вузла обліку на справний та прийняття на абонентський облік вузла обліку протягом п`яти робочих днів з дня виявлення факту виходу з ладу, а саме 19.11.2018р., при цьому не було надано документального підтвердження факту відмови споживача в установленому законом порядку від надання відповідної комунальної послуги або проведення повірки (ремонту), що дає можливість проведення демонтажу вузла обліку, в тому числі комерційного, для обслуговування без його заміни, то було допущено порушення п. 3 ст. 6 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" № 2119-V/ІІІ від 22.06.2017 року.

Крім того з пояснень позивача встановлено, що з 08.11.2018 р. споживачі, що мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , були позбавлені можливості оплачувати послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку теплової енергії, а тому нарахування за послуги з централізованого опалення з жовтня 2018р. суб`єктом господарювання (позивачем) проводились за середніми показниками вузла обліку теплової енергії за попередній обліковий період.

Тобто, КП " Харкіські теплові мережи" при наданні послуги з теплопостачання, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, а саме позбавляють можливості споживача отримувати нарахування за отримані послуги з теплопостачання відповідно до фактично спожитої енергії, чим допустив порушення вимог п.3 ч.1 ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів"

Так, за результатами перевірки 18.03.2019 р. складено акт №384, в якому зафіксовані порушення п.3 ч.1 ст.21 Закону України "Про захист прав споживачів" та ч.3 ст.6 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання". (а.с.12-14)

КП "Харківські теплові мережі" не погодилось з висновками акту №384 від 18.03.2019 та надало до Держпродспоживслужби свої заперечення за вих. № 36/т-290 від 21.03.2019р. За наслідками розгляду заперечень відповідач дійшов висновку про правомірність висновків акту перевірки. (а.с.26-28, 87)

Головним управлінням винесено припис №384 від 22.03.2019, в якому зазначено про виявлені під час перевірки порушення та вимогу їх усунути, а саме: забезпечити можливість споживача гр. ОСОБА_1 проводити розрахунки за послуги з теплопостачання відповідно до фактично спожитої теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Попереджено, що про виконання цього припису письмово повідомити Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області до 01 квітня 2019 року. Також попереджено про відповідальність у разі невиконання припису згідно п.9 ч.1 ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів" №1023-ХІІ. (а.с.34)

Позивачем в свою чергу було подано скаргу на припис №384 від 22.03.2019 р. до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про його скасування, за наслідками розгляду якої відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для скасування зазначеного припису.

Згідно наказу №646 від 03.04.2019 р. та направлення від 03.04.2019 р. №861 відповідачем здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) перевірки виконання припису №384 від 18.03.2019 р.

За наслідками перевірки складений акт від 24.04.2019 р. №861, яким встановлено невиконання припису №384 від 22.03.2019р. щодо усунення порушень прав споживача, виданого за результатами перевірки, чим порушено п.1 ч.1 ст.26 Закону України "Про захист прав споживачів" №1023-ХІІ та абз. 3 ст.11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V". (а.с.85-92)

За вказані порушення щодо КП "ХТМ" було винесено постанову №50-103 від 10.05.2019 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів", відповідно до якої до позивача застосовано штраф у розмірі 340,00 грн. (а.с.35).

Таким чином, судова колегія зазначає, що судовим розглядом підтверджено не виконання Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" вимог припису Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області №384 від 22.03.2019 р. "Про виконання законних вимог щодо усунення порушень законодавства про захист прав споживачів" у встановлений строк, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно прийнято постанову про накладення стягнень №50-103 від 10.05.2019 р., а саме штрафу у розмірі 340,00 грн.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що демонтаж всього вузлу обліку не здійснювався, вузол обліку в будинку не потребує заміни на інший, а лише було здійснено демонтаж однієї складової вузлу обліку - вимірювальної техніки теплолічильника, судова колегія не бере до уваги, оскільки теплолічильник ТЕРМ-02 зав. № 033734 є складовою частиною вузла обліку, а демонтаж складової частини вузла обліку унеможливлює використання в цілому вузла обліку відповідно до його функціонального призначення, а саме вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання.

Враховуючи викладені обставини справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 року по справі № 520/7725/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, без врахування в цей строк терміну карантину встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич

Повний текст постанови складено 23.04.2020 року