Справа № 420/7200/19
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/7200/19
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Запорожана Д.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року по справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області (надалі - відповідач, ГУ ДФС), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.05.2019 року №010707307;

- зобов`язати зняти податковий борг в сумі 10876,49 грн. на виконання постанов ООАС від 16.12.2014 року №815/3273/14, від 08.07.2014 року №815/3552/14;

- зобов`язати скасувати донараховані кошти в сумі 4 221,76 грн..

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що відповідач неправомірно нарахував спірним повідомленням-рішенням № від 15.05.2019 року штрафні санкції у розмірі 3019,65 грн. за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань, який за даними інтегрованої картки ФОП ОСОБА_1 обліковувався в сумі 10404,66 грн. станом ще на 31.01.2014 року внаслідок несплати узгодженої суми податкового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 18.12.2008 року №/2. Позивач не погоджується із застосуванням у 2019 році штрафної санкції за несвоєчасне погашення узгодженої суми грошового зобов`язання заборгованості за вищевказаним податковим повідомленням-рішення від 18.12.2008 року №/2, оскільки вважає, що податковий орган неправомірно на підставі п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України (надалі ПК - України) здійснював зарахування поточних платежів позивача на погашення цієї заборгованості, оскільки це суперечить п. 87.11 ст.87 ПК України, за яким стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи можливо лише шляхом звернення податкового органу до суду з відповідним позовом. Позивач також зазначає, що раніше постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08.07.2014 року по справі №815/3552/14, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2014 року, було скасовано податкову вимогу від 05.02.2014 року №17-25, яка була сформована на суму податкового боргу позивача, що виник на підставі податкового повідомлення - рішення №/2 від 08.12.2008 року. А постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2014 року по справі №815/3273/14 відмовлено податковому органу у стягненні з позивача суми податкового боргу позивача, що виник на підставі податкового повідомлення - рішення №/2 від 08.12.2008 року. З цих підстав позивач вважає помилковими висновки податкового органу про те, що починаючи з 2014 року мали місце факти несвоєчасного погашення позивачем податкових зобов`язань, внаслідок несвоєчасного погашення боргу за податковим повідомленням - рішенням №/2 від 08.12.2008 року.

Суд першої інстанції розглянув дану справу за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Враховуючи, що дана справа є справою незначної складності і суд першої інстанції розглянув її за правилами спрощеного провадження без виклику сторін на підставі ст.257 КАС України, колегія суддів на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України здійснює апеляційний перегляд даної справи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДФС в Одеській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати ФОП ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, за результатами якої встановлено порушення терміну сплати податку на доходи фізичних осіб із затримкою від 366 до 1370 днів, за результатами якої складено акт від 15.05.2019 року №4456/15-32-53-07/ НОМЕР_1 .

На підставі вищевказаного акту перевірки за порушення термінів сплати платником узгодженої суми податкового зобов`язання ГУ ДФС в Одеській області застосовано штрафні санкції відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України та винесено податкове повідомлення-рішення від 15.05.2019 року № форми «Ш» (у разі застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати грошових зобов`язань - додаток 4 до Порядку №1204 від 28.12.2015 року) про застосування штрафу 20% від суми податкового зобов`язання 15098,25 грн., що склало 3019,65 грн..

З матеріалів справи вбачається, що станом на 01.01.2019 року відповідно до ІКП сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 становить 8555,30 грн., яка погашена частково за рахунок сплати платником суми 3570,35 грн. (платіжне доручення №2PL622221 від 14.02.2019 року).

Згідно з розрахунком штрафної санкції до податкового повідомлення-рішення від 15.05.2019 року №010707307 періоди прострочення, суми простроченої заборговані, підставі виникнення заборгованості та суми нарахованих 20 відсоткових штрафних санкцій полягають в наступному:

03/02/2015-03/02/2014 - декларація 08/12/2008 №/2ТА5003 (366 днів) 3000 грн. - 600 грн.;

14/02/2019-15/08/2015 - додаток 5 до розділу ІІІ ПД 21.01.2015 №F01115 (1280 днів) 270,35 грн. - 54,07 грн.;

13/10/2015-02/05/2014 - декларація 08/12/2008 №/2ТА5003 (530 днів) 1000 грн. - 200 грн.;

14/02/2019-15/11/2015 - додаток 5 до розділу ІІІ ПД 21.01.2015 №F01115 (1188 днів) 518,80 грн. - 103,76 грн.;

04/02/2016-01/02/2014 - декларація 08/12/2018 №/2ТА5003 (734 дня) 2223 грн. - 444,6 грн.;

14/02/2019-20/02/2016 - декларація 29/01/2016 № F01001 (1091 днів) 746,15 грн. - 149,23 грн.;

27/01/2017-01/02/2014 - декларація 08/12/2008 №/2ТА5003 (1092 дня) 3085,40 грн. - 617,08 грн.;

27/01/2017-15/03/2014 - додаток 5 до розділу ІІІ ПД від 07/02/2014 № F01115 (1050 днів) 63,65 грн. - 12,73 грн.;

11/10/2017-15/03/2014 - додаток 5 до розділу ІІІ ПД від 07/02/2014 № F01115 (1307 днів) 455,15 грн. - 91,03 грн.;

11/10/2017-15/05/2014 - додаток 5 до розділу ІІІ ПД від 07/02/2014 № F01115 (1246 днів) 369,85 грн. - 73,97 грн.;

12/02/2018-15/05/2014 - додаток 5 до розділу ІІІ ПД від 07/02/2014 № F01115 (1370 днів) 149 грн. - 29,80 грн.;

12/02/2018-15/08/2014 - додаток 5 до розділу ІІІ ПД від 07/02/2014 № F01115 (1278 днів) 518,80 грн. - 103,76 грн.;

12/02/2018-15/11/2014 - додаток 5 до розділу ІІІ ПД від 07/02/2014 № F01115 (1186 днів) 518,80 грн. - 103,76 грн.;

12/02/2018-20/02/2015 - додаток 5 до розділу ІІІ ПД від 07/02/2014 № F01115 (1089 днів) 893,25 грн. - 178,65 грн.;

12/02/2018-15/03/2015 - додаток 5 до розділу ІІІ ПД від 07/02/2014 № F01115 (1066 днів) 518,80 грн. - 103,76 грн.;

12/02/2018-15/05/2015 - додаток 5 до розділу ІІІ ПД від 07/02/2014 № F01115 (1005 днів) 518,80 грн. - 103,76 грн.;

12/02/2018-15/08/2015 - додаток 5 до розділу ІІІ ПД від 07/02/2014 № F01115 (913 днів) 248,45 грн. - 49,69 грн..

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що після проведеного позивачем адміністративного та судового оскарження податкових повідомлень-рішень №/2 та №/2 від 08.12.2008 року, податковий орган цілком правомірно на підставі п.87.9 ст.87 ПК України здійснював погашення податкової заборгованості за вказаними повідомленнями-рішенням за рахунок поточних платежів позивача. При цьому суд першої інстанції зазначив, що скасування судом по справі №815/3552/14 податкової вимоги від 05.02.2014 року №17-25 про сплату податкової заборгованості, що виникла на підставі податкового повідомлення - рішення №/2 від 08.12.2008 року, не впливає на узгоджене податкове зобов`язання, визначене цим податковим повідомленням-рішенням, яке за результатами ініційованого позивачем судового оскарження визнано правомірними.

Апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що судовими рішеннями по справі №815/3552/14 податкова вимога від 05.02.2014 року №17-25 про сплату податкової заборгованості, що виникла на підставі податкового повідомлення-рішення №/2 від 08.12.2008 року, була скасована наслідок спливу встановленого ст.102 ПК України 1095 денного терміну на стягнення даного боргу, а тому заборгованість за вказаним повідомленням-рішенням мала бути списана податковим органом як безнадійна заборгованість в силу положень ст.101 ПК України. Тому спірним податковим повідомленням-рішенням від 15.05.2019 року №010707307 неправомірно нараховані штрафні санкції на податковий борг, який мав бути списаний відповідачем.

Колегія суддів відхиляє такі заперечення апелянта з наступних підстав.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Отже, у разі оскарження платником податків податкового повідомлення-рішення в судовому порядку, днем узгодження визначених таким повідомленням-рішенням грошових зобов`язань буде день набрання законної силі відповідним судовим рішенням.

З матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення №/2 та №/2 від 08.12.2008 року були оскаржені позивачем в судовому порядку і постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24.03.2010 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.08.2012 року, позивачу відмовлено у задоволенні позову.

Отже, податкові зобов`язання, які нараховані податковими повідомленнями-рішеннями №/2 та №/2 від 08.12.2008 року набули статус узгоджених 15.08.2012 року, і позивач в силу приписів п.57.3 ст.57 ПК України повинен був погасити такі зобов`язання протягом 10 календарних днів, наступних за днем їх узгодження.

Відповідно до п.102.4 ст.102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Таким чином, передбачений п.102.1 ст.102 ПК України 1095 денний термін на стягнення податковим органом податкового боргу, що виник на підставі податкових повідомлень-рішень №/2 та №/2 від 08.12.2008 року починається з дня виникнення цього податкового боргу, тобто з 25.08.2012 року - після спливу 10 календарних днів, протягом яких позивач на підставі п.57.3 ст.57 ПК України повинен був погасити узгоджені суми за цими повідомленнями-рішеннями.

Відповідно до п.87.1 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно п.87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Враховуючи вказані в розрахунку штрафної санкції до податкового повідомлення-рішення від 15.05.2019 року №010707307 періоди погашення податкового боргу позивача, що виник на підставі податкового повідомлення - рішення №/2 від 08.12.2008 року, колегія суддів вважає, що таке погашення із застосуванням п.87.9 ст.87 ПК України здійснювалось податковим органом без порушення передбаченого п.102.1 ст.102 ПК України строку давності.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що скасування судом по справі №815/3552/14 податкової вимоги від 05.02.2014 року №17-25 про сплату податкової заборгованості, що виникла на підставі податкового повідомлення - рішення №/2 від 08.12.2008 року, не виключає того факту, що грошове зобов`язання за цим податковим повідомленням-рішенням набуло статус узгодженого зобов`язання за результатами судового оскарження позивачем цього рішення. В цій справі судами не встановлено факту набуття податковою заборгованістю, що виникла на підставі податкового повідомлення - рішення №/2 від 08.12.2008 року, статусу безнадійної заборгованості на підставі п.101.2 ст.101 ПК України.

Також не впливають на вказаний висновок суду і результати судового розгулу по справі №815/3273/14, судовими рішеннями в якій відмовлено податковому органу у стягненні з позивача суми податкового боргу позивача, що виник на підставі податкового повідомлення - рішення №/2 від 08.12.2008 року, оскільки рішення в цій справі ґрунтуються виключно на факті скасування податкової вимоги від 05.02.2014 року №17-25 в судовому порядку по справі №815/3552/14.

Колегія суддів цілком погоджується з наданою судом першої інстанції оцінкою правомірності спірного повідомлення-рішення від 15.05.2019 року №010707307, оскільки така оцінка надана судом першої інстанції внаслідок правильного застосування положень п.57.3 ст.57, п.109.2 ст.109 та п.126.1 ст.126 ПК України.

При цьому суд першої інстанції цілком обґрунтовано відхилив доводи позивача про те, що є неправомірним застосування до позивача, як приватного підприємця, передбаченого п.87.9 ст.87 ПК України механізму погашення податкового боргу.

Колегія суддів зазначає, що погашення податкового боргу позивача, як приватного підприємця, із застосуванням способу погашення податкового боргу, передбаченого п.87.9 ст.87 ПК України, не суперечить пункту 87.11 ст.87 ПК України, яким передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи, а стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Запорожан Д.В.