Справа № 200/1796/20-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 р. Справа№200/1796/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Буряк І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області до Комунального підприємства Слов`янської міської ради "Керуюча компанія № 4", третя особа Слов`янська міська рада про застосування заходів реагування, -

УСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (далі - позивач, ГУ ДСНС у Донецькій області), звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до комунального підприємства Слов`янської міської ради «Керуюча компанія № 4» (далі - відповідач, КП № 4) про: застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) гуртожитку КП № 4, розташованого за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Кільцева, 12, до повного усунення порушень, шляхом заборони експлуатації вищезазначеного об`єкта.

В обґрунтування позову зазначено таке.

Згідно висновків Акта перевірки від 23.12.2019 № 182, складеного за результатами проведення позапланової перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, виявлено численні порушення вимог Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.04.2014 № 252/26697, а тому подальша експлуатація об`єкта створює загрозу життю та здоров`ю людей.

У зв`язку із виявленими у Акті перевірки від 23.12.2019 № 182 порушеннями, керуючись положеннями абз. 1 ч. 5 ст. 4, ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ч. 2 ст. 64, ст. 67, ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, позивач має право звернутись із позовом до адміністративного суду про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи суб`єкта господарювання.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Слов`янську міську раду та вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Сторони із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) до суду не звертались.

Відповідно статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідачем надано заперечення на адміністративний позов від 10.03.2020 № 02-04/142, за змістом яких відповідач повідомляє, що гуртожиток за адресою Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Кільцева, 12 належить до комунальної власності Слов`янської міської ради, балансоутримувачем є управління житлово-комунального господарства Слов`янської міської ради, про що свідчить рішення від 07.06.2019 № 1371. У зв`язку із чим КП № 4 не є належним відповідачем у справі. Також висловлено прохання надати можливість позивачу замінити сторону в адміністративному позові.

Суд установив, що до вказаного заперечення не додано доказів направлення такого позивачу та третій особі, отже суд до розгляду такі не бере.

Інших заяв по суті справи, згідно вимог КАС України, сторонами у справі до суду не надано.

Крім того, відповідачем у якості доказів надано рішення Виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 07.06.2019 № 1371, оскільки таке рішення є загальнодоступним та розміщено на офіційному сайті Слов`янської міської ради (оприлюднено 13.06.2019) суд бере до уваги указаний доказ.

Слов`янська міська рада пояснень у справі до суду не надавала.

Фактичні обставини встановлені судом у справі такі.

КП № 4 є юридичною особою, ідентифікаційний код 32233355, місцезнаходження: 84116, Донецька обл., місто Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, будинок 48; Код КВЕД 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів (основний); (відповідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

Рішенням Слов`янської міської ради від 18.09.2019 № 15-LXIX-7 «Про зміну найменування Комунального підприємства «ЖЕК № 4» змінено найменування юридичної особи - Комунального підприємства «ЖЕК № 4» на Комунальне підприємство Слов`янської міської ради «Керуюча компанія № 4».

З 21.12.2019 по 23.12.2019 інспектором відділення запобігання надзвичайним ситуаціям 6-ДПРЗ ГУ ДСНС України у Донецькій області лейтенантом служби цивільного захисту Кучеренко В. В. відповідно до листа Першого заступника голови ДСНС України від 11.12.2019 № 02-17767/261, доручення Прем`єр-міністра України від 11.12.2019 № 44205/1/-19, наказу 6-ДПРЗ ГУ ДСНС України у Донецькій області від 11.12.2019 № 315 «Про проведення позапланових перевірок на виконання доручення Прем`єр-міністра України» на підставі посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 21.12.2019 № 196, проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки КП № 4 за результатами якого складено акт від 23.12.2019 № 182 (далі - акт перевірки від 23.12.2019 № 182).

Згідно висновків вказаного акта перевірки встановлені порушення вимог Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрований Міністерством юстиції України від 05.03.2015 за №252/26697, а саме:

- керівником підприємства не визначено обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки у гуртожитку, не призначені відповідальні особи за пожежну безпеку окремих приміщень гуртожитку, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту;

- на об`єкті відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) не встановлений протипожежний режим;

- на об`єкті не розроблені і не вивішені на видимих місцях плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі, що призводить до затримки або невірного напрямку евакуації, затору людського потоку та збільшення часу евакуації, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей;

- приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки;

- посадові особи та працівники не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки;

- не визначено спеціальні місця для куріння, які необхідно позначити відповідним знаком або написом, і місця, де встановлюють урну або попільницю з негорючих матеріалів;

- на дверях горища та підвалу не вказано місце зберігання ключів;

- сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням;

- допускається захаращення шляхів евакуації;

- з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

- не проведено замір опору ізоляції, що унеможливлює визначення можливості застосування освітлювальної та силової електромережі для безаварійної роботи або роботи в режимі короткого замкнення;

- не заповнений отвір у протипожежній перешкоді, яка відокремлює приміщення щитової (не встановлено сертифіковані двері) відповідно до (п. 6.2, розділу 6, ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

- будівлю гуртожитку не обладнано системою протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

- система внутрішнього пожежного водопроводу (пожежні кран-комплекти) знаходиться у несправному стані;

- не проводиться технічне обслуговування і перевірка на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування;

- гуртожиток не забезпечений первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, ящиками з піском, бочками з водою, покривалами з негорючого теплоізоляційного матеріалу, пожежними відрами, совковими лопатами, пожежним інструментом;

- не встановлено вогнегасники у легкодоступних та видних місцях, а також у пожежонебезпечних місцях, де найбільш вірогідна поява осередків пожежі;

- не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту органів дихання від бойових отруйних речовин, з розрахунку 1 протигаз і 1 респіратор на особу і додатково 2 % від загальної кількості працюючого населення;

- керівником не пройдено навчання у сфері цивільного захисту.

Також акт від 23.12.2019 № 182 у розділі зауваження містить пояснення директора КП № 4 ОСОБА_1 про те, що гуртожиток передано в управління без ремонту, надаємо послуги згідно затвердженого кошторису, від проплати мешканцями гуртожитку.

Акт підписано та отримано 23.12.2019 директором КП № 4.

Відповідачем до матеріалів справи надано.

Рішення Виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 07.06.2019 № 1371 «Про передачу майна комунальної власності територіальної громади м. Слов`янська», де зазначено таке.

Розглянувши звернення КП «ЖЕК № 4» від 28.05.2019 № 02-04/207 щодо передачі гуртожитків з балансу підприємства на баланс управління житлово-комунального господарства Слов`янської міської ради вирішив передати на баланс управління житлово-комунального господарства Слов`янської міської ради майно комунальної власності територіальної громади м. Слов`янська, а саме: … гуртожиток по вул. Кільцевій, 12., з балансу КП «ЖЕК № 4».

КП «ЖЕК № 4» (Гаврилова), управлінню житлово-комунального господарства Слов`янської міської ради (Башкаєв) здійснити приймання - передачу майна, зазначеного у п. 1 даного рішення …, надавши до виконкому Слов`янської міської ради (управління комунальної власності) акти приймання-передачі.

З документів розміщених на офіційному сайті Слов`янської міської ради судом встановлено, що згідно оголошення про призначення управителів багатоквартирних будинків, відповідно до рішення Виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 17.04.2019 № 971 призначено управителів багатоквартирних будинків у м. Слов`янську - КП «ЖЕК № 4». Перелік житлових будинків, яким КП «ЖЕК № 4» надає послуги з управління пункт 32 вул. Кільцева, 12 договір від 22.04.2019 № 32.

Кошторисом витрат на утримання будинку та прибудинкової території вул. Кільцева, 12 м. Слов`янськ передбачено обов`язковий перелік робіт (послуг) що надаються КП № 4, а саме: 1.1 прибирання прибудинкової території, підвалів, технічних приміщень, покрівель, снігу, посипання частини прибудинкової території … протиожеледними сумішами; 1.2 обслуговування димових та вентиляційних каналів; 1.3 дератизація; 1.4 дезінфекція; 1.5 оплата послуг щодо енергопостачання спільного майна багатоквартирного будинку; 1.6 технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем та мереж; 1.7 поточний ремонт внутрішньобудинкових систем та мереж; інші роботи (послуги).

Наявні у справі письмові докази досліджені судом у порядку ст. 211 КАС України.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Стаття 5 КАС України. Право на звернення до суду та способи судового захисту

4. Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Стаття 46 КАС України. Сторони

1. Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

5. Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень:

5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі -закон № 877).

Стаття 4. Загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю)

5. Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Стаття 7. Розпорядчі документи органів державного нагляду (контролю)

7. На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Кодекс цивільного захисту України (далі - КЦЗ України)

Стаття 66 Способи здійснення державного нагляду (контролю)

1. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Стаття 67 Повноваження центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки

1. До повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить:

11) складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень;

12) звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей;

Стаття 68 Санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки

2. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом

Стаття 70 Підстави для зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів

1. Підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

2. Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Пунктом 6 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого указом Президента України від 16 січня 2013 року №20/2013 «Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій» передбачено, що ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Пунктом 4 Положення «Про Державну службу України з надзвичайних ситуацій» затвердженого постановою КМУ від 16 січня 2015 року №1052 передбачено, що ДСНС виконує покладенні на неї завдання, у тому числі складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту (підпункт 48 п. 4 Положення).

Пунктом 7 вказаного положення передбачено, що ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно п.п. 27 п. 4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, затвердженого наказом ДСНС України від 04.02.2013 № 3 (у редакції Наказу ДСНС України від 21.09.2017 №507) Головне управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання.

З викладеного суд робить такі висновки.

Спеціальним нормативно-правовим актом у спірних правовідносинах є КЦЗ України, оскільки саме ним передбачено підстави, повноваження та види заходів реагування у випадку порушення суб`єктом господарювання вимог пожежної та техногенної безпеки. Норми Закону № 877 у даному випадку є загальними.

За результатами аналізу ст. ст. 67, 68, 70 КЦЗ України, суд установив, що застосування заходів реагування судом здійснюється шляхом:

повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць;

повного або часткового зупинення експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів;

зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей;

При цьому суд звертає увагу, що законодавець розмежовує об`єкти застосування таких заходів реагування, однак також потрібно відмітити, що ч. 12 ст. 67 КЦЗ України передбачає зупинення експлуатації об`єктів та зупинення роботи підприємств, ч. 2 ст. 68 КЦЗ України передбачає зупинення роботи підприємств, щодо об`єкту вказівка відсутня, ч. 2 ст. 70 КЦЗ України розмежовує зупинення роботи підприємств та зупинення експлуатації об`єктів.

ГУ ДСНС у Донецькій області просить суд застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) гуртожитку КП № 4, розташованого за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Кільцева, 12 до повного усунення порушень, шляхом заборони експлуатації вищезазначеного об`єкта.

Отже, суд вважає, що положення ст. ст. 67-70 Кодексу цивільного захисту України узагалі не передбачають зупинення роботи гуртожитку, як будівлі, зупинити можливо лише роботу підприємства, а по друге, суд звертає особливу увагу, що законом не передбачено, як спосіб реалізації заходів реагування, заборону експлуатації.

Суд вважає, що правові наслідки зупинення експлуатації та заборони експлуатації є різними. Заборона експлуатації є більш суворим заходом, що виключає можливість здійснення будь-яких дій у певному об`єкті, як-то з метою його збереження, охорони, технічної підтримки, проживання людей.

Більше того, обсяг повноважень суду обмежений заходами передбаченими ч. 2 ст. 70 КЦС України, якими є повне або часткове зупинення роботи, експлуатації, виконання робіт, надання послуг.

Суд тлумачить вказану норму ґрунтуючись на граматичному (лексичному) способі тлумачення вважає, що зупинення (як віддієслівний іменник) виконує роль дієслова та стосується усіх перелічених іменників таких як: робота підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг.

Проте, суд не уповноважений законом застосовувати заходи реагування шляхом заборони експлуатації.

З викладеного суд робить висновок, що позивачем, суб`єктом владних повноважень, обрано неналежний спосіб реалізації владних повноважень.

У ситуації, що склалася потребує вирішення питання щодо повноважень суду на самостійне обрання способу захисту.

Стаття 245 КАС України. Повноваження суду при вирішенні справи

1. При вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

2. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

Отже, процесуальний закон не уповноважує суд на зміну способу реалізації владних повноважень позивача - суб`єкта владних повноважень.

Також суд бере до уваги позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 28.11.2018 року справа №814/2742/17 про те, що повноваження адміністративного суду у разі задоволення позову визначені у ч. 2 ст.245 КАС України. Однак, наведений у ній перелік не є вичерпним. Повноваження адміністративного суду можуть бути передбачені також іншими законами. Одним із таких є Кодекс цивільного захисту України, який передбачає судовий порядок застосування заходів реагування (ст. 67, 68, 70).

Як відзначалося вище, КЦЗ України передбачає застосування заходів реагування виключно у вигляді зупинення роботи/експлуатації/надання послуг.

У продовження вказаного, Верховний Суд, аналізуючи проблематику спорів за позовами суб`єктів владних повноважень дійшов таких висновків (постанова від 07.09.2018 справа № 824/2473/15-а).

Послідовний аналіз переліку підстав для звернення суб`єкта владних повноважень до суду дає можливість дійти висновку, що цей суб`єкт повинен мати достатні адміністративні можливості для здійснення визначених йому законом завдань та функцій, і лише у випадках, коли Конституцією чи законами України встановлені судові обмеження його діяльності, він звертається до суду з позовом для отримання судового дозволу. Такі звернення мають бути обумовлені необхідністю виконання покладених на них завдань та функцій, а використовувати свої повноваження вони можуть лише з метою, з якою це повноваження надане.

Спільною ознакою вимог, які можуть бути предметом позову суб`єкта владних повноважень, є правообмежувальний характер. Завдання адміністративного судочинства у таких справах досягається шляхом усунення загрози необґрунтованого втручання та порушення прав з боку суб`єкта владних повноважень.

Суб`єкт владних повноважень має діяти виключно у межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження.

Логічний спосіб тлумачення частини четвертої статті 50 КАС України (у чинній редакції ст. 46, прим.суду) дозволяє колегії суддів дійти висновку, що і пункт 5 частини четвертої статті 50 КАС України, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків «превентивного» судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб`єкта владних повноважень на адміністративний позов.

Разом з тим, з урахуванням специфіки адміністративного судочинства законодавець жорстко обмежив право суб`єктів владних повноважень звертатися до суду з адміністративним позовом, перерахувавши такі випадки, та зробив винятки про можливість звернення саме з адміністративним позовом у разі прямої вказівки на це у спеціальному законі.

Широко тлумачити вказані винятки як можливість будь-якого суб`єкта владних повноважень звертатися до адміністративного суду з позовом до фізичної чи юридичної особи в разі, якщо спеціальним законом їм надано право на звернення до суду, не можна, оскільки це спотворює природу і завдання адміністративної юстиції.

Звернення до суду є способом здійснення повноважень відповідного суб`єкта владних повноважень, під час якого суд здійснює попередній судовий контроль, перевіряючи наявність законних підстав для втручання суб`єкта владних повноважень (позивача), а отже запобігаючи можливим порушенням прав, свобод та інтересів фізичних або прав та інтересів юридичних осіб. Звернення суб`єкта владних повноважень до суду не є способом захисту його прав чи інтересів, оскільки адміністративне судочинство має інше завдання, та не може призвести до виконання завдання адміністративного судочинства - захисту прав, свобод та інтересів фізичних або прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 09 жовтня 2012 року у справі № 21-177а12, 22 вересня 2015 року у справі № П/811/3781/14 та постановах Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 826/7962/16, 06 червня 2018 року у справі № П/811/289/16, 13 червня 2018 року у справі № 815/332/17 та 22 серпня 2018 року у справі № 818/1735/17.

Звідси, суд робить висновок, що звернення до суду із позовом про застосування певного заходу реагування є способом реалізації владних управлінських функцій ГУ ДСНС у Донецькій області, водночас відповідні повноваження є дискреційними, оскільки закон наділяє правом саме ГУ ДСНС за результатами державного нагляду (контролю) на обрання заходу, який би був співмірним щодо встановлених порушень та звернутися до суду із відповідним позовом.

Суд у даному випадку, з одного боку не може втручатись у дискреційні повноваження, а з іншого - процесуальний закон не передбачає обрання іншого способу захисту у справах за позовами суб`єктів владних повноважень.

Водночас суд має здійснити превентивний контроль (як вказано вище) та перевірити на відповідність закону й фактичним обставинам захід реагування, що є предметом позову.

Отже, суд установив, що захід реагування реалізація якого відбувається шляхом заборони експлуатації КЦЗ України не передбачено, як і не передбачено це Законом № 877.

У цьому контексті потрібно наголосити, що виключно законами встановлюються: повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг (ч. 4 ст. 4 Закону № 877)

Все викладене дає підстави суду констатувати, що позивачем обрано невірний спосіб реалізації повноважень на звернення до суду.

Окрім викладеного, суд дійшов таких висновків.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. (ч. 1 ст. 4 Закону №877-V)

Забезпечення техногенної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, приватного житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на житлово-експлуатаційні організації, квартиронаймачів та власників квартир, а в жилих будинках приватного житлового фонду - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму. (ч. 4 ст. 51 КЦЗ України)

Обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму. (ч. 6 ст. 55 КЦЗ України)

Закон України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 № 500-VI (далі - Закон № 500)

Стаття 1. Сфера застосування Закону

1. Сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.

3. Сфера дії цього Закону поширюється на гуртожитки, що є об`єктами права державної та комунальної власності, крім гуртожитків, що перебувають у господарському віданні чи в оперативному управлінні військових частин, закладів, установ та організацій Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної спеціальної служби транспорту, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій (крім тих, що знаходяться поза межами військових частин, закладів, установ, організацій), державних навчальних закладів (крім тих, яким надано статус гуртожитків сімейного типу та призначених для проживання сімей викладачів і працівників), Національної академії наук України (крім тих, яким надано статус гуртожитків сімейного типу та призначених для проживання сімей).

Стаття 18. Повноваження органів місцевого самоврядування щодо приватизації житла у гуртожитках

1. Органи місцевого самоврядування у житловій сфері щодо приватизації громадянами житла у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону:

4) приймають рішення про реконструкцію, капітальний ремонт чи перепрофілювання або про знесення гуртожитку (цілісного майнового комплексу) після його прийняття у власність територіальною громадою та відселення мешканців відповідно до чинного законодавства;

6) здійснюють володіння, використання, управління, експлуатацію переданих територіальним громадам згідно з цим Законом гуртожитків (майнових комплексів) (безпосередньо чи через визначеного виконавчим органом ради управителя), організовують їх належне обслуговування та ремонт, упорядкування, а також забезпечують утримання та облаштування прибудинкових територій;

11) приймають рішення про проведення реконструкції, капітального ремонту, переобладнання гуртожитків, про визнання гуртожитку аварійним чи непридатним для проживання в ньому людей та про знесення аварійних та непридатних для проживання гуртожитків;

Виходячи із суті встановлених позивачем порушень, суд вважає, що обов`язок із забезпечення пожежної та техногенної безпеки покладається на власника (балансоутримувача) відповідного гуртожитку, про що указано у ст. ст. 51, 55 КЦЗ України.

Як вже відзначалося вище, відповідачем надано рішення Виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 07.06.2019 № 1371, яким гуртожиток по вул. Кільцевій, 12 м . Слов`янска передано з балансу КП «ЖЕК № 4» на баланс управління ЖКГ Слов`янської міської ради.

Жодних доказів, що відповідач є балансоутримувачем відповідного об`єкта ГУ ДСНС у Донецькій області до суду не надано.

Відповідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже позивачем не доведено, що обов`язок із забезпечення техногенної та пожежної безпеки у спірних правовідносинах покладено на відповідача.

Крім того, змістовно-логічне тлумачення позовних вимог дає суд підстави вважати, що зупинення експлуатації (роботи) гуртожитку адресовано саме КП № 4, однак фактично це неможливо, оскільки відповідач не експлуатує дане приміщення, а надає послуги з управління будинком. Єдиним правовим наслідком заявлених позовних вимог може бути зупинення надання відповідачем послуг згідно заявленого переліку, що жодним чином не захистить життя та здоров`я його мешканців.

У відповідності до частин першої, третьої ст. 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулися не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного відповідача належним відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.

Аналогічне викладено у постанові Верховного Суду від 21.12.2018 справа № 803/1252/17.

Ураховуючи все викладене, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області до Комунального підприємства Слов`янської міської ради "Керуюча компанія №4" про застосування заходів реагування відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складено 23 квітня 2020 року.

Відповідно до п. 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» КАС України строки визначені ст. 295 КАС України, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину.

Суддя І.В. Буряк