Справа № 240/4/20
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

27 квітня 2020 року м. Житомир справа № 240/4/20

категорія 112040100

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Гурін Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову (інші особи, які можуть отримати статус учасника справи відповідач: начальник управління сім`ї молоді та спорту Житомирської міської ради Ковальчук Ірина Анатоліївна),

встановив:

23 квітня 2020 року ОСОБА_1 до Житомирського окружного адміністративного суду подано заяву про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Відповідно до заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 просить задовольнити заяву про вжиття заходів забезпечення позову та вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу начальника управління сім`ї молоді та спорту Житомирської міської ради Ковальчук Ірини Анатоліївни від 13 квітня 2020 року №115 про звільнення директора спеціалізованої дитячо-юнацької спортивної школи олімпійського резерву з футболу «Полісся» Житомирської міської ради ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої заяви вказує на те, що у період перебування у щорічній відпустці з 17 січня 2020 року до 24 лютого 2020 року він захворів та з 3 лютого 2020 року знаходився на стаціонарному лікуванні в обласній клінічній лікарні ім.О.Ф.Гербачевського, з якої був виписаний лише 20 березня 2020 року, але лист непрацездатності від лікаря не отримав у той же день. 20 березня 2020 року ОСОБА_1 повідомив безпосередньо свого керівника Ковальчук І.А. про даний випадок письмовою заявою та про те, що лист тимчасової непрацездатності нададуть йому лише 23 березня 2020 року та просив прийняти відповідно до законодавства рішення (заява за вх.№94 від 20 березня 2020 року.

23 березня 2020 року ОСОБА_1 було подано затверджений належним чином лист непрацездатності під час перебуванні у щорічній відпустки за 2019 рік, однак начальник управління сім`ї молоді та спорту Житомирської міської ради Ковальчук І.А., отримавши необхідні документи та заяву, не прийняла рішення за заявою ОСОБА_1 та не винесла наказ про продовження відпустки.

23 березня 2020 року Ковальчук І.А. складено акт «Про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 » №4 від 23 березня 2020 року.

ОСОБА_1 23 березня 2020 року відправив на ім`я начальника управління у справах сім`ї молоді та спорту заяву вх. 95 від 23 березня 2020 року з долученням належним чином оформленого листка непрацездатності» серія АДТ №521461 .

Ковальчук І.А. 23 березня 2020 року за №220 надіслала на адресу ОСОБА_1 листа, в якому зазначає, що він має приступити до роботи о 9:00 23 березня 2020 року.

Незважаючи на надіслані ОСОБА_1 пояснення та обґрунтування відсутності на робочому місці, 24 березня 2020 року на підставі наказу начальника управління молоді та спорту Житомирської міської ради Ковальчук І.А. було оголошено догану ОСОБА_1 за відсутність без поважних причин на робочому місці з 09-00 години до 12:27 23 березня 2020 року.

26 березня 2020 року Ковальчук І.А. надсилає на адресу ОСОБА_1 лист від 26 березня 2020 року №233, в якому протиправно, на думку ОСОБА_1 , зобов`язує його ознайомитися з актом №17/41094687 та надати пояснення до 27 березня 2020 року.

27 березня 2020 року начальник управління сім`ї молоді та спорту надала відповідь на звернення ОСОБА_1 в якому вказує, що між роботодавцем в особі « Ковальчук І.А. » та робітником в особі ОСОБА_1 не було досягнуто домовленості про продовження відпустки, а була досягнута згода, що відпустка ОСОБА_1 перенесена на невизначений термін. При цьому Ковальчук І.А. повідомила ОСОБА_1 про те, що відпустка йому не продовжувалась, а тому він має виконувати свої обов`язки, що на думку ОСОБА_1 , є позбавленням його права на відпустку.

Питання щодо виклику ОСОБА_1 з щорічної відпустки вирішено не було.

Крім того, з 31 березня 2020 року до 10 квітня 2020 року ОСОБА_1 знову перебував на стаціонарному лікуванні в обласній клінічній лікарні ім.О.Ф.Гербачевського.

10 квітня 2020 року ОСОБА_1 відправив звернення та копію листа непрацездатності серія АДТ № 521817 на електронну адресу управління у справах сім`ї молоді та сорту, в якому попросив Ковальчук І.А. прийняти законне рішення щодо його щорічної відпустки.

13 квітня 2020 року ОСОБА_1 надіслав заяву з копією листа непрацездатності АДТ №511817 на ім`я начальника Управління у справах сім`ї молоді та спорту.

Оскільки Ковальчук І.А. з 13 квітня 2020 року перебувала у відпустці, тому відповідь на заяви від 10 квітня 2020 року та 13 квітня 2020 року надавав заступник начальника управління Малюта В.А. за вх. 260 від 13 квітня 2020 року, в якому останній зазначає, що ОСОБА_1 має негайно надати чітку відповідь щодо перенесення чи продовження щорічної (невикористаної) відпустки за 2019 рік.

ОСОБА_1 на вказаний лист заступника начальника управління у справах сім`ї молоді та спорту Малюти В.А. надіслано звернення за вихідним №91 та вхідним №112 від 13 квітня 2020 року о 15:45.

Крім того, 13 квітня 2020 року о 16:12 ОСОБА_1 в кабінеті начальника Управління у справах сім`ї молоді та спорту Ковальчук І.А. ознайомився із наказом №115 від 13 квітня 2020 року про звільнення його з посади директора спеціалізованої дитячо-юнацької спортивної школи олімпійського резерву з футболу "Полісся" Житомирської міської ради за систематичні порушення, що відображені в акті від 3 березня 2020 року №17/41094687.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та додані матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Положеннями статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Положеннями частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частина 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлює, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з частиною 5 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

За приписами абзаців 3-5 пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 6 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в адміністративних справах щодо визнання незаконним рішення про звільнення з посад позовними вимогами є скасування правових актів індивідуальної дії та поновлення на посаді. Забезпечуючи такий позов шляхом зупинення дії правового акта індивідуальної дії про звільнення з посади, суд фактично продовжує службові відносини між позивачем та роботодавцем (суб`єктом владних повноважень) з відповідними наслідками - виконанням службових обов`язків, виплатою заробітної плати тощо. Таким чином, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Отже, судам слід мати на увазі, що забезпеченням зазначеного адміністративного позову в такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 117 КАС України (чинної на час прийняття постанови), що є неприпустимим.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить застосувати вид забезпечення позову, визначений у пункті 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: зупинити дію наказу начальника управління сім`ї молоді та спорту Житомирської міської ради Ковальчук Ірини Анатоліївни від 13 квітня 2020 року №115 "Про звільнення директора спеціалізованої дитячо-юнацької спортивної школи олімпійського резерву з футболу «Полісся» Житомирської міської ради ОСОБА_1 ".

Суд звертає увагу, що у разі забезпечення позову у спосіб запропонований позивачем, тобто шляхом зупинення дії наказу начальника управління сім`ї молоді та спорту Житомирської міської ради Ковальчук Ірини Анатоліївни від 13 квітня 2020 року №115 "Про звільнення директора спеціалізованої дитячо-юнацької спортивної школи олімпійського резерву з футболу «Полісся» Житомирської міської ради ОСОБА_1 ", суд фактично продовжить службові відносини між заявником та роботодавцем (суб`єктом владних повноважень) з відповідними наслідками - виконання службових обов`язків, виплатою заробітної плати тощо. Таким чином, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, що є неприпустимим, на чому наголосив Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові №2 від 6 березня 2008 року.

Тому, враховуючи співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб, спосіб у який позивач просить забезпечити позов не є допустимим.

У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу начальника управління сім`ї молоді та спорту Житомирської міської ради Ковальчук Ірини Анатоліївни від 13 квітня 2020 року №115 "Про звільнення директора спеціалізованої дитячо-юнацької спортивної школи олімпійського резерву з футболу «Полісся» Житомирської міської ради ОСОБА_1 ".

Згідно з частиною 5 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись статтями 150-154, 156, 204, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби строк оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Д.М. Гурін