Справа № 160/11385/19
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Врони О.В., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Август Пром» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування наказу, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Август Пром» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків ДПС, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Офісу великих платників податків ДПС від 05.04.2019 року №753 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Август Пром».
В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ «Август Пром»» вважає оскаржуваний наказ таким, що не відповідає нормам діючого законодавства, прийнятий без належних підстав, оскільки на запит відповідача підприємством було надано обґрунтовану відповідь у визначені строки. Відтак, відсутні будь-які підстави для прийняття оскаржуваного наказу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк, протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.12.2019 року.
В підготовчому судовому засіданні 17.12.2019 року оголошено перерву до 21.01.2020 року для надання представниками сторін додаткових пояснень.
21.01.2020 року відкладено підготовче засідання до 04.02.2020 року за клопотанням представника позивача.
04.02.2020 року продовжено підготовче провадження на 30 днів та оголошено перерву до 10.03.2020 року.
13.02.2020 року представником відповідача надано суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що оскаржуваний наказ є актом індивідуального застосування та вичерпав свою дію фактом виконання.
В засіданні 10.03.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 17.03.2020 року.
В судове засідання, призначене на 17.03.2020 року представники сторін не з`явились, про дату, час ті місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на приписи ч. 1 ст. 205, ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.02.2019 року відповідачем на адресу позивача було направлено запит вих. №9672/10/28-10-46-11 про надання інформації, в якому зазначено:
- Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків на підставі підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20 та пункту 73.3 статті 73 Податкового Кодексу України з метою контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджету плати за землю, просить надати підтверджуючі документи (державний акт на право власності чи на право постійного користування, договір купівлі-продажу, довідка (витяг) з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, дані державного земельного кадастру та інші документи) на підставі яких здійснено обчислення суми податкових зобов`язань з плати за землю та відображено їх у наданих до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2017- 2019 роки;
- у разі відсутності (довідки) витягу з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки землі на 2017-2019 роки, для здійснення правильного розрахунку суми податкового зобов`язання пропонуємо звернутись до Управління Держгеокадастру м.Дніпра для отримання зазначених нормативних актів.
25.03.2019 року ТОВ «Август Пром» надано відповідь на запит, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС на копії відповіді.
У відповіді зазначено:
- у відповідності з вимогами чинного законодавства ТОВ «Август пром» звернулося до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради із заявою про отримання нормативної грошової оцінки зазначеної земельної ділянки. Проте, листом від 22.08.2016 р. Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради не надав нормативної грошової оцінки земельної ділянки та затребував додаткові, не передбачені чинним законодавством, документи для отримання відповідного витягу;
- на повторне звернення на початку 2018 року ТОВ «Август Пром» отримало відповідь Головного управління Держгеакадастру у Дніпропетровській області від 12.02.2018 р, якою також не було надано витяг щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки та, з невідомих причин, було надано інформацію щодо певних положень чинного законодавства, зокрема щодо визначення в державному земельному кадастрі цільового призначення земельної ділянки;
- враховуючи неодноразові відмови, підприємство визначало розмір земельного податку у 2017 та 2018 роках, використовуючи довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1778 від 11.09.2008 року, яка була видана попередньому користувачу земельної ділянки. При цьому підприємство здійснювало індексацію нормативної грошової оцінки земельної ділянки у відповідності з офіційними коефіцієнтами індексації земель з 2009 по 2018 рік;
- в подальшому наприкінці 2018 року на черговий запит ТОВ «Август пром» було отримано Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16.
08.2018 р. Враховуючи, що у вказаному витягу цільове призначення земельної ділянки не визначено, то попередні відмови державних органів у видачі нормативної грошової оцінки земельної ділянки не ґрунтувалися на чинному законодавстві;
- ТОВ «Август Пром» було подано декларацію із земельного податку на 2019 рік, виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, наведеної у витягу від 16.08.2018 р.
До відповіді позивачем надано копію Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.03.2018 р., копію листа від 22.08.2016 р. № 1631/01-15/222, копію листа від 12.02.2018 № 492/0/197-18, копію довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1778 від 11.09.2008 р., копію витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16.08.2018 № 237/0/197-18.
Не погодившись з прийняттям вищевказаного наказу про проведення перевірки, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки посадових осіб фіскальних органів під час здійснення податкового контролю, врегульовано положеннями Податкового кодексу України (далі - ПК України).
У відповідності до п.п.19-1.1 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України, контролюючі органи здійснюють, зокрема, адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з п.п.75.1.2 пп. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Так, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
У відповідності до положень п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:
1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;
2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;
3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;
3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:
- податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обовязкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;
5) у разі проведення зустрічної звірки;
6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Платники податків та інші субєкти інформаційних відносин зобовязані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).
Платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання (п.п. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України).
У той же час, у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим пятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Пункт 10 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом», яка розроблена у відповідності до пунктів 73.2 та 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, також встановлює, що у запиті щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин обов`язково зазначаються підстави для його надіслання.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що у запиті від 25.02.2019 року вих. №9672/10/28-10-46-14-11 про надання пояснень відповідач просив надати підтверджуючі документи (державний акт на право власності чи на право постійного користування, договір купівлі-продажу, довідка (витяг) з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, дані державного земельного кадастру та інші документи) на підставі яких здійснено обчислення суми податкових зобов`язань з плати за землю та відображено їх у наданих до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2017- 2019 роки.
ТОВ «Август Пром» було своєчасно надано відповідь. Питання своєчасності надання відповіді відповідачем не спростовувалось та не заперечувалось.
З аналізу наданої відповіді на запит позивача, судом встановлено, що позивачем було надано запитувану інформацію в повному обсязі та надані документи на підтвердження наведених обставин в повному обсязі, що виключає призначення позапланової перевірки з підстави ненадання інформації на запит контролюючого органу.
Поряд з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що спірний наказ не вичерпав свою дію у зв`язку з проведенням перевірки та прийняттям податкового повідомлення-рішення, з урахуванням наступного.
Спірним наказом було призначено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача, що унеможливило платника податків реалізувати його право на не допуск до перевірки.
Відтак, звернення до суду є єдиним гарантованим законодавством способом захисту порушеного права позивача.
Суд зазначає, що за загальним правилом, що підтверджується судовою практикою (постанова Верховного Суду від 13.03.2018 р. у справі № 804/1113/16), платник податків, що допустив перевіряючих до перевірки, втрачає можливість оскаржити наказ про її призначення з причини того, що скасування цього наказу ні за яких обставин не може привести до відновлення його порушених прав.
Суд роз`яснює відповідачу, що відповідні висновки стосуються проведення виїзної перевірки, та не стосуються невиїзної, оскільки платник податків позбавлений можливості недопуску перевіряючих до проведення документальної невиїзної перевірки.
Отже, суб`єкт господарювання має право оскаржити наказ про проведення документальної невиїзної перевірки після того, як сама перевірка була проведена.
Згідно з чинними нормами податкового законодавства і нормами КАС України право на судовий захист пов`язане з самою протиправністю рішення, що оскаржується, і не ставиться в залежність від наслідків його реалізації.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 21.03.2018 р. у справі № 812/602/17.
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки у цій справі оскаржуваний наказ стосується призначення проведення невиїзної перевірки, то позивач позбавлений права реалізації можливості недопуску перевіряючих до проведення перевірки, з огляду на викладене, проведення перевірки на підставі спірного наказу та винесення податкового повідомлення-рішення за результатами такої перевірки, не є підставою для відмови у розгляді по суті підстав для винесення оскаржуваного наказу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обовя`зок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, позивач довів належними та допустимими доказами протиправність дій відповідача щодо прийняття оскаржуваного наказу від 05.04.2019 року №753 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Август Пром».
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 1921,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 7489 від 11.11.2019 року.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1921,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 139, 205, 241-246,250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправним та скасувати наказ Офісу великих платників податків ДПС від 05.04.2019 року №753 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Август Пром».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України судове рішення складено у повному обсязі 23.03.2020р.

Суддя О.В. Врона