Справа № 440/1491/20
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1491/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/1491/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

19.03.2020 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (надалі - відповідач, Міноборони), визначивши в якості третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати протиправним та скасувати п. 43 Протоколу №31 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 28.02.2020 в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення такої допомоги з 25.11.2019 йому, як інваліду ІІІ групи, інвалідність якого настала внаслідок захворювань пов`язаних із захистом Батьківщини, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на перше січня календарного року, з урахуванням раніше виплаченої суми та вжити заходів до її виплати.
Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що довідкою до акта огляду МСЕК від 23.12.2019 серії 12 ААБ №703023 йому встановлено ІІІ групу інвалідності вперше через захворювання пов`язане із захистом Вітчизни, у зв`язку з чим він претендує на отримання одноразової грошової допомоги. Проте, відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, в порушення вимог чинного законодавства, відмовив у призначенні такої допомоги.
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - третя особа, ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
31.03.2020 до суду від третьої особи надійшли пояснення, в яких той погоджується з висновком Комісії Міноборони про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , викладеним у протоколі від 28.02.2020 №31 (а.с. 23-24).
03.04.2020 засобами електронного зв`язку, а 07.04.2020 поштою до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач вказує на безпідставність позову, оскільки з дня первинного встановлення ступеня втрати працездатності ОСОБА_1 (07.10.2015) до дня встановлення ІІІ групи інвалідності (25.11.2019) минуло понад два роки, у зв`язку з чим виплата одноразової грошової допомоги на підставі п. 4 ст. 163 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не здійснюється (а.с. 40-41).
Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 у період з 15.08.2014 по 24.06.2015 відбував військову службу у Збройних Силах України у званні "солдат". Був звільнений наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 24.06.2015 №131 у запас за п.п. "є" п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (а.с. 17а).
У періоди з 19.08.2014 по 25.11.2014 та з 20.12.2014 по 26.01.2015 позивач приймав участь в АТО, як це видно з довідок Лубенського районного військового комісаріату Полтавської області від 09.01.2020 №23 та Військової частини НОМЕР_2 від 14.09.2017 №726/вп (а.с. 33-34).
Під час огляду ОСОБА_1 . Полтавською обласною МСЕК 07.10.2015 йому було встановлено 20% втрати працездатності без встановлення групи інвалідності у зв`язку з пораненням пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби, про що свідчить довідка серії ВМ-1 №000954 (а.с. 27).
Позивачу була виплачена допомога в сумі 19 292,00 грн у зв`язку із встановленням 20% втрати працездатності.
25.06.2019 за наслідками огляду позивача Центральною військово-лікарською комісією по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень контузій, травм, каліцтв встановлено, що захворювання ОСОБА_1 , 1972 р.н., так, пов`язані із захистом Батьківщини, що зафіксовано у протоколі №1684 від 25.06.2019 (а.с. 29).
Після повторного огляду ОСОБА_1 визнано інвалідом ІІІ групи вперше у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини з 25.11.2019 до 01.12.2021, про що свідчить довідка до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 703023 від 23.12.2019 (а.с. 28).
Враховуючи обставини отримання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, позивач 09.01.2020 подав військовому комісару Лубенського РВК пакет документів разом із заявою про направлення їх на розгляд комісії Міноборони для призначення йому одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ №975 (а.с. 24-34).
У зв`язку з цим ІНФОРМАЦІЯ_2 11.01.2020 складено та направлено директору Департаменту фінансів Міноборони висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , який з 27.04.2018 визнаний інвалідом ІІ групи, зазначивши, що командування вважає, що ОСОБА_1 не має права на отримання зазначеної грошової допомоги (а.с. 25). Разом із висновком направлено заяву позивача та копії документів.
Пунктом 43 протоколу засідання комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 28.02.2020 №31 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з посиланням на пункт 4 статті 163 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункт 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, оскільки заявнику групу інвалідності встановлено понад дворічний термін після встановлення ступеня втрати працездатності (а.с. 35).
Про прийняте рішення позивача повідомлено листом Полтавського ОВК від 12.03.2020 № 12/777 (а.с. 36).
Не погодившись із вищевказаним рішенням Міноборони, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних міркувань.
Ключовим правовим питанням у справі є правильність застосування до спірних правовідносин абз. 2 п. 4 ст. 163 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (надалі - Закон №2011-XII) та п. 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (надалі - Порядок № 975).
З урахуванням частої зміни законодавства, у справах цієї категорії насамперед потрібно встановити які правові норми регулюють відносини сторін на час виникнення спору.
Спір у даному випадку стосується права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІIІ групи інвалідності з 25.11.2019 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Відповідно до абз. 3 п. 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Отже, до спірних відносин застосовується законодавство, що діяло на 25.11.2019.
Згідно з пунктом 4 статті 163 Закону № 2011-XII, який набрав чинності з 01.01.2014, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Положення пункту 4 статті 163 Закону № 2011-XII застосовується до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2014.
Згодом, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII (набрав чинності з 01.01.2017) пункт 4 статті 163 Закону № 2011-XII доповнено абзацом другим такого змісту: "У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється".
Обидві ці норми пункту 4 статті 163 Закону (абз. 1 і 2) передбачають обмеження строку, протягом якого зміна групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги, дворічним строком. Дворічний строк обчислюється з часу первинного встановлення інвалідності чи ступеня втрати працездатності.
Правовідносини щодо первинного встановлення втрати працездатності виникли після набрання чинності зазначеним Законом, тому пункт 4 статті 163 Закону № 2011-XII застосовується до позивача.
Суд звертає увагу на те, що на час первинного встановлення втрати працездатності позивачеві (07.10.2015) правова норма, яка обмежує право на перегляд розміру одноразової грошової допомоги дворічним строком, вже діяла.
З дня первинного встановлення ступеню втрати працездатності (07.10.2015) до дня встановлення III групи інвалідності (25.11.2019) минуло понад два роки. Відтак, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі.
Відповідно до п. 4 ст. 163 Закону № 2011-XII дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. При цьому причина інвалідності (ступеня втрати працездатності) для обчислення строку самостійного правового значення не має.
З огляду на це, суд дійшов висновку про відсутність у позивача права на отримання зазначеної одноразової грошової допомоги, оскільки зміна підстав для призначення позивачу одноразової допомоги відбулась після спливу дворічного строку.
Верховний Суд висловлював правову позицію щодо застосування норм права у схожих справах (постанови Верховного Суду від 21.08.2019 справа №806/2187/18 та від 20.02.2020 справа №806/714/18).
За таких обставин відмова відповідача за своїм висновком відповідає критерію правомірності, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 суд визнає необґрунтованими та відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Міністерства оборони України (пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень та пункту 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун