Справа № 824/150/20-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/150/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Чернівецького міського голови Каспрука Олексія Павловича про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять суд:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Чернівецького міського голови від 11.11.2019р. №466-р в частині зупинення дії пункту 30 рішення міської ради VII скликання від 07.11.2019р. №1946 щодо надання дозволу на складання та затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1200га, у власність для індивідуального садівництва (код 01.05);

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Чернівецького міського голови від 11.11.2019р. №466-р в частині зупинення дії пункту 31 рішення міської ради VII кликання від 07.11.2019р. №1946 щодо надання дозволу на складання та затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1200га, у власність для індивідуального садівництва (код 01.05).

Позивачі в обґрунтування позовних вимог зазначили, що рішенням Чернівецької міської ради VII скликання від 07.11.2019р. №1946 (пункти 30, 31 рішення) їм надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва. Однак, 11.11.2019р. розпорядженням Чернівецького міського голови №466-р зупинено дію пунктів 30, 31 вищевказаного рішення міської ради. Підставою зупинення слугувало те, що земельні ділянки, які згідно із зупиненим рішенням ради планується надати у власність для ведення садівництва громадянам, в тому числі ОСОБА_2 .. ОСОБА_3 , знаходяться на вул.Бориспільській у зонах, що є привабливими для забудови, є вільними від об`єктів нерухомого майна. Надходження від їх реалізації на земельних торгах суттєво поповнять міський бюджет, що дасть змогу в подальшому вирішити низку проблем соціально-економічного розвитку м.Чернівців. На думку позивачів, вищевказане розпорядження Чернівецького міського голови є необґрунтованим, протиправним та таким, що порушує їх право на отримання земельної ділянки у власність, оскільки суперечить нормам земельного законодавства, відтак підлягає скасуванню.

Відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. Вказує, що оскаржуване розпорядження прийнято в межах, у спосіб і відповідно до чинного законодавства, зокрема, на підставі частини 4 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Підстава для зупинення пунктів 30, 31 рішення міської ради VII скликання від 07.11.2019р. №1946, зазначена в обґрунтуваннях до даного розпорядження, а саме те, що при прийнятті рішення міською радою не враховано, що дана земельна ділянка знаходиться у економічній зоні міста Чернівців, що є привабливою для забудови та є вільною від об`єктів нерухомого майна. Надходження від її реалізації на земельних торгах суттєво поповнять міський бюджет, що дасть змогу в подальшому вирішити низку проблем соціально-економічного розвитку м.Чернівців.

Крім того, відповідач зазначає, що ним вжито всіх необхідних заходів як для реалізації прав позивачів на набуття земельної ділянки у власність, так і Чернівецької міської ради щодо повторного розгляду даного питання на пленарному засіданні ради. Натомість, Чернівецька міська рада на своєму пленарному засіданні не підтвердила прийняте нею рішення 2/3 голосів від загального складу, як це передбачено Законом, а відтак воно не набрало чинності. Таким чином, відповідач вказує, що рішення про передачу земельної ділянки у власність не набрало чинності не з вини відповідача. Крім того, звертає увагу, що розпорядження міського голови про зупинення рішення ради за своєю правовою природою є актом індивідуальної дії і вичерпує свою дію фактом його виконання.

У відповіді на відзив, поданій позивачами 23.03.2020р., останні вказують на необґрунтованість доводів відповідача, оскільки вважають, що зі спірного розпорядження слідує, що позивачу після позитивного рішення органу місцевого самоврядування фактично відмовлено в наданні дозволу на складання проекту землеустрою. При цьому, враховуючи відсутність підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, визначених в ст.118 Земельного кодексу України, оскаржуване розпорядження порушує права позивачів на можливе отримання у власність земельної ділянки.

Ухвалою суду від 21.02.2020р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи (у письмовому провадженні).

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Чернівецької міської ради VII скликання від 07.11.2019р. №1946 «Про розгляд звернень фізичних осіб щодо передачі безоплатно у власність та надання в оренду земельних ділянок, надання дозволів на складання га затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, визнання такими, що втратили чинність та внесення змін до окремих пунктів рішень з цих питань», зокрема пунктами 30, 31, вирішено:

- надати ОСОБА_1 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1200га, у власність для індивідуального садівництва (код 01.05) (пункт 30);

- надати ОСОБА_2 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1200га, у власність для індивідуального садівництва (код 01.05) (пункт 31) (а.с.15-18).

Розпорядженням Чернівецького міського голови від 11.11.2019р. №466-р., з-поміж інших, зупинено дію пунктів 30, 31 рішення міської ради VII скликання від 07.11.2019р. №1946 (а.с.19-21).

Згідно обґрунтування зауважень до пунктів 30, 31 рішення міської ради VII скликання від 07.11.2019р. №1946, що є додатком до розпорядження міського голови від 11.11.2019р. №466-р., земельні ділянки, які згідно із зупиненим рішенням планується надати громадянам, в тому числі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , знаходяться у зонах, що є привабливими для забудови, є вільними від об`єктів нерухомого майна. Надходження від їх реалізації на земельних торгах суттєво поповнять міський бюджет, що дасть змогу в подальшому вирішити низку проблем соціально-економічного розвитку м.Чернівців (а.с.22-24).

Розпорядженням від 11.11.2019р. №466-р. також внесено на повторний розгляд на пленарне засідання, яке відбудеться 21 листопада 2019р., пункти 30, 31 рішення міської ради VII скликання від 07.11.2019р. №1946 (а.с.21).

21.11.2019р. міська рада 2/3 голосів від загального складу не підтвердила дію зупинених пунктів, в тому числі 30, 31. Отже, указані пункти рішення міської ради VII скликання від 07.11.2019р. №1946 не набрали чинності (а.с.15-18).

Позивачі вважають, що розпорядженням міського голови порушено положення Земельного кодексу України та фактично відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки у власність, у зв`язку з цим звернулись до суду з цим позовом.

До вказаних правовідносини суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

В силу ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 21.05.1997р. №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР), виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Аналогічна позиція щодо обов`язковості розгляду заяви (клопотання) про вирішення питання щодо набуття прав користування, власності земельної ділянки, безпосередньо депутатами відповідного органу місцевого самоврядування на пленарному засіданні, міститься в постанові Верховного Суду України в справі № 21-358а13 від 10 грудня 2013 року, який, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні законодавства у своїх висновках, обов`язкових до врахування іншими судами, зазначив про те, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання її у власність приймають органи, визначені в статті 118 ЗК України.

Надання земельної ділянки або відмова у її наданні здійснюється виключно органами, визначеними у статті 118 Кодексу.

Водночас, позивачами у даній справі оскаржується не відмова Чернівецької міської ради у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а розпорядження Чернівецького міського голови від 11.11.2019р. №466-р. про зупинення дії пунктів рішення міської ради VII скликання від 07.11.2019р. №1946, зокрема, 30, 31, та винесення на повторний розгляд даного питання з врахуванням зауважень та їх обґрунтуваннями.

При цьому, позивачі помилково вважають, що оскаржуваним розпорядженням порушено положення статті 118 Земельного кодексу України та відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Так, згідно з ч.4 ст.59 Закону №280/97-ВР рішення сільської, селищної, міської ради у п`ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Рада зобов`язана у двотижневий строк повторно розглянути рішення. Якщо рада відхилила зауваження сільського, селищного, міського голови і підтвердила попереднє рішення двома третинами депутатів від загального складу ради, воно набирає чинності.

Частиною 8 ст.59 Закону №280/97-ВР встановлено, що сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Оскаржуване розпорядження включає обґрунтування зауважень Чернівецького міського голови (додаток до розпорядження від 11.11.2019р. №466-р), згідно змісту якого підставою для зупинення пунктів рішення міської ради є та обставина, що земельні ділянки, які згідно із зупиненим рішенням ради планується надати у власність для ведення садівництва громадянам, в тому числі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 знаходяться на АДРЕСА_2 у зонах, що є привабливими для забудови, є вільними від об`єктів нерухомого майна. Надходження від їх реалізації на земельних торгах суттєво поповнити міський бюджет, що дасть змогу в подальшому вирішити низку проблем соціально-економічного розвитку м.Чернівців.

Таким чином, суд доходить висновку, що прийняте відповідачем розпорядження є обґрунтованим, а також неупередженим, добросовісним, розсудливим та пропорційним, ухваленим з дотриманням балансу між несприятливими наслідками для позивача та цілями, на досягнення яких було спрямоване рішення.

Крім того, відповідачем було вжито усіх заходів для забезпечення прав позивачів, а саме винесено питання на повторний розгляд на пленарне засідання сесії міської ради 21 листопада 2019 року.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач діяв відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а доводи позивачів щодо порушення їхніх прав відповідачем, на думку суду, є необґрунтованими, оскільки відповідач діяв на підставі та у межах повноважень, наданих Законом №280/97-ВР.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність прийнятого розпорядження. Водночас, позивачами не надано доказів на доведення обґрунтованості заявлених вимог.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивачі - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ід.ном. НОМЕР_1 )

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , ід.ном. НОМЕР_2 )

Відповідач - Чернівецький міський голова Каспрук Олексій Павлович (площа Центральна, 1, м.Чернівці, 58002).

Суддя В.О. Кушнір