Справа № 398/347/20
Суддя: Авраменко О. В.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/347/20
Провадження №: 2-а/398/31/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"23" квітня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейського роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Троцька Дмитра Дмитровича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Поліцейського роти №3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Троцька Д.Д. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 13 листопада 2018 року серії «ВР» №297043. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13 листопада 2018 року відповідачем відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої він, цього ж дня о 19 год. 00 хв. в м. Кременчук по вул. Небесної Сотні, 1, керував транспортним засобом маса якого більше 15 т., не виконав вимоги дорожнього знаку 3.15. та не надав для перевірки або не мав при собі водійського посвідчення категорії «CE». В обґрунтування позовних вимог зазначив, що дійсно 13.11.2018 року о 19-00 год. в м. Кременчук він керував автомобілем «DAF 95XF» номерний знак НОМЕР_1 . Однак рухався не як зазначено в протоколі по вул. Небесної сотні, 1, а по пров. Літературному з вул. Набережна Лейтенанта Дніпрова на вул. Чумацький шлях, тобто по лівій стороні р. Дніпро в бік м. Олександрія, та відповідно без проїзду мосту через р. Дніпро. Фактично його автомобіль було зупинено по вул. Чумацький шлях, що відповідає його маршруту, а тому вказана у постанові вул. Небесної сотні, 1 не відповідає дійсності, оскільки дана адреса знаходиться на правому березі р. Дніпро, по центральній вулиці м. Кременчук. Одразу після зупинки інспектор вказав, що він повинен сплатити штраф на місці зупинки та вилучив посвідчення водія, будь-які пояснення ігнорував та пояснив, що блокує подальший рух транспортного засобу до сплати штрафу. Він викликав працівників поліції, так як вважав дії інспектора незаконними, однак протягом години слідчо-оперативна група так і не з`явилася, проте інспектор віддав посвідчення водія та дозволив подальший рух його транспортного засобу, при цьому жодних протоколів чи постанов не складав. Оскільки, інспектор порушив процедуру розгляду справи та не надав жодних доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, то вважає такі дії відповідача протиправними, а тому постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 21 лютого 2020 року про відкриття провадження у справі поновлено позивачу пропущений строк звернення до суду та залучено як співвідповідача Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином. Подав заяву, в якій просив позов задовольнити з підстав, викладених у ньому, та розглядати справу без його участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Від Поліцейського роти №3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Троцька Д.Д. надійшов відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що оскаржувана постанова складена відповідно до вимог чинного законодавства України. Крім того, відповідачем подано заяву про залишення без розгляду адміністративного позову з тих підстав, що оскаржувану постанову було винесено та оголошено в присутності позивача негайно після розгляду справи про адміністративне правопорушення та позивач від отримання копії постанови відмовився. Оскільки позивачу було відомо про винесення оскаржуваної постанови 13 листопада 2018 року, а з адміністративним позовом він звернувся лише 04 лютого 2020 року, то відсутні підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Крім того, відповідач просив розглянути справу без його участі.

Відповідач УПП в Полтавській області ДПП відзив на позов не подав та причини неявки в судове засідання свого представника суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у раз неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

13 листопада 2018 року відповідачем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №297043, згідно з якою 13 листопада 2018 року об 19 год. 00 хв. в м. Кременчук по вул. Небесної Сотні, 1, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DAF, номерний знак НОМЕР_1 , маса якого більша 15 т., не виконав вимогу дорожнього знаку 3.15 та у ході спілкування не надав для перевірки або не мав при собі водійське посвідчення категорії «СЕ». Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 288 та ст. 289 КУпАП постанову адміністративної комісії по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема , в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Частиною 2 статті 286 КАС України встановлено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Звертаючись з позовом в суд, позивач просив поновити йому пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення з тих підстав, що 13 листопада 2018 року його дійсно було зупинено поліцейським у м. Кременчук. При цьому поліцейський забрав його водійське посвідчення та повернув його лише після виклику позивачем слідчої групи. Жодних постав поліцейським не складалося та позивачу не оголошувалось та не вручалося, що підтверджується відсутністю його підпису на оскаржуваній постанові.

Відкриваючи провадження у цій справі, суд прийшов до висновку, що повідомлені позивачем причини пропуску строку на звернення до суду є поважними, а тому пропущений процесуальний строк на оскарження постанови підлягає поновленню.

При цьому, з копії оскаржуваної постанови вбачається, що вона не була вручена позивачу в день її складення та 14 листопада 2018 року надіслана рекомендованим листом. Доказів отримання зазначеної постанови позивачем поліцейським суду не надано.

Оскільки відповідачами не надано жодних доказів, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відбувався у його присутності та йому було оголошено оскаржувану постанову, то суд не вбачає підстав для залишення позову без розгляду в порядку ч. 4 ст. 123 КАС України.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Розділ 33 Правил дорожнього руху України зазначає, що знак «3.15 Рух транспортних засобів, маса яких перевищує ... т, заборонено» є заборнним знаком та забороняє рух транспортних засобів, у тому числі їх составів, загальна фактична маса яких перевищує зазначену на знакові.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП України передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Тобто, зазначена стаття КУпАП передбачає відповідальність за адміністративні правопорушення, що мають два різні склади адміністративного правопорушення:

- керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»);

- керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що поліцейський так і не визначився, що вчинив позивач: чи не надав для перевірки, чи не мав при собі водійське посвідчення категорії «СЕ».

В той же час позивач, обґрунтовуючи позов, заперечував проти того, що здійснив рух в зоні дію знаку «3.15 Рух транспортних засобів, маса яких перевищує ... т, заборонено» та на вимогу поліцейського не надав або не мав при собі водійське посвідчення категорії «СЕ».

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками,а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно з п. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Доведення «поза розумним сумнівом» означає, що позиція представлена суб`єктом владних повноважень, має бути доведена таким чином, щоб у «розумної (розсудливої) людини» не лишилося «розумного сумніву» що особа винна.

В той же час, обґрунтовуючи заперечення проти позову поліцейський посилався лише на норми права, які регламентують право поліцейського розглядати справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, порядок розгляду таких справи та право поліцейського наклади адміністративні стягнення. При цьому, до суду не було надано доказів, визначених ч. 1 ст. 251 КУпАП, на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зокрема, суду не надані матеріали, що були або мали бути взяті поліцейським до уваги при прийнятті оскаржуваної постанови та не надано доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Суд бере до уваги, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості, внесені особою яка може бути зацікавленою, а підтвердження зазначених фактів іншими безсторонніми особами та доказами матеріали справи не містять. На думку суду ця обставина обґрунтовано ставить під сумнів надання доказів відповідачем щодо вчинення правопорушення позивачем.

Аналогічна правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі №201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року у справі №743/1128/17 та від 15 листопада 2018 року у справі №524/5536/17.

Оскільки не доведена вина особи на яку накладено адміністративне стягнення, то в силу принципу «поза розумним сумнівом» відповідачі не довели правомірності своїх дій та рішень.

Отже, суб`єктом владних повноважень не підтверджено факту вчинення позивачем правопорушень. Враховуючи, що обов`язок доказування в даній справі покладено саме на відповідачів, якими суду не надано встановлених законом доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, то суд дійшов висновку щодо недоведеності відповідачами правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та відповідно відсутності в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, відповідачами не доведено правомірність прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

З огляду на характер спірних правовідносин, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 77, 242 - 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Поліцейського роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Троцька Дмитра Дмитровича (адреса місцезнаходження: Полтавська область, місто Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, буд. 3), Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (адреса місцезнаходження: 36008, місто Полтава, вулиця Європейська, буд. 164) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії «ВР» №297043 від 13 листопада 2018 року винесену Поліцейським роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Троцького Дмитра Дмитровича, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23 квітня 2020 року.

Суддя О.В.Авраменко