Справа № 200/14614/19-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 р. Справа№200/14614/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Ушенка С.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; 85500, Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, буд. 103) про визнання неправомірним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), в якому просить:

- визнати неправомірним та скасувати рішення № 35 від 20 червня 2019 року про незарахування до його пільгового стажу періодів роботи з 20.06.1989 по 31.12.1998 в шахті «Комсомолець Донбасу», з 18.07.2009 по 09.06.2010 у ТОВ «Східна перлина», з 02.01.2013 по 30.08.2013 в ОП «шахта ім. Скочинського Олександра ОСОБА_2 » ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" та до загального страхового стажу періоду роботи з 24.09.2004 по 10.11.2007 у Фірма «Домінанта»;

- зобов`язати повторно розглянути заяву про призначення пенсії згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи з 20.06.1989 по 31.12.1998 в шахті «Комсомолець Донбасу», з 18.07.2009 по 09.06.2010 у ТОВ «Східна перлина», з 02.01.2013 по 30.08.2013 в ОП «шахта ім. Скочинського Олександра ОСОБА_2 » ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" та до загального страхового стажу періоду роботи з 24.09.2004 по 10.11.2007 у Фірма «Домінанта».

В обґрунтування позову посилається на те, що 21 березня 2019 року він звернувся до відповідача із заявою № 504 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 20 червня 2019 року відповідачем відмовлено у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Вважає таке рішення відповідача протиправним і таким, що порушує його конституційні права.

В матеріалах справи наявний відзив відповідача на позовну заяву, вмотивований тим, що позивач звернувся до управління із заявою №504 від 21.03.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 03.07.2003 №1058. Однак, до пільгового стажу роботи позивача не зараховано період з 20.06.1989 по 31.12.1998, оскільки підприємство, у якому працював позивач, знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України, у зв`язку з чим вважає недійсними довідки, видані таким підприємством, які уточнюють пільговий характер роботи. Період роботи позивача у Фірмі «Домінанта» з 24.09.2004 по 10.11.2007 не зараховано у зв`язку з тим, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу) відсутня інформація про роботу чи нарахування страхового стажу чи факту роботи позивача у вказаний період.

На думку відповідача, загальний стаж роботи позивача складає 22 роки 5 місяці 3 дні, в тому числі стаж роботи на пільгових умовах 1 рік 9 місяців 7 днів, що не дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з чим просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

10.01.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог щодо зобов`язання зарахувати до пільгового стажу періоду роботи з 02.01.2013 по 30.08.2013 в ОП «шахта ім. Скочинського Олександра Олександровича» ДП "Донецька вугільна енергетична компанія».

Уточнену позовну заяву відповідачем отримано 17.01.2020, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання поштового відправлення, однак відзиву на уточнену позовну заяву не надано.

27.02.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог щодо зобов`язання зарахувати до пільгового стажу періоду роботи з 18.07.2009 по 09.06.2010 у ТОВ «Східна перлина».

Уточнену позовну заяву відповідачем отримано 12.03.2020, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про отримання поштового відправлення, однак відзиву на уточнену позову заяву не надано.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.01.2020 справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 20.02.2020.

20.02.2020 підготовче судове засідання відкладено на 19.03.2020.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 09.04.2020.

У визначений день у судове засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися та надали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , наявна в матеріалах справи.

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

21.03.2019 позивач звернувся до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 504 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду зазначеної заяви Великоновосілківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення № 35 від 20.06.2019 про відмову в призначенні пенсії, яке обґрунтоване відсутністю у позивача необхідного стажу роботи.

Так, до пільгового стажу позивача зараховано періоди його роботи з 01.01.1999 по 14.01.2000 та з 24.02.2000 по 11.06.2000. Таким чином, на думку відповідача, страховий стаж позивача складає 22 роки 5 місяців 3 дні, в тому числі на пільгових умовах 1 рік 9 місяців 7 днів.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_3 , копія якої наявна в матеріалах справи, позивач у спірні періоди працював:

- з 20.06.1989 по 16.07.1989 у Шахті "Комсомолець Донбасу" у якості учня гірника підземного з повним робочим днем під землею;

- з 17.07.1989 по 30.08.1989 направлений на місячні курси гірника підземного з відривом від виробництва;

- з 31.08.1989 по 20.05.1991 в якості гірника підземного 2 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 20.05.1991 по 26.09.1991 направлений на 4,5 місячні курси очисного забою з відривом від виробництва;

- з 26.09.1991 по 14.07.1994 у якості гірника очисного забою п`ятого розряду з повним робочим днем під землею;

- з 14.07.1994 по 14.01.2000 у якості гірника підземного 5 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 24.09.2004 по 10.11.2007 у ТОВ «Домінанта» у якості майстра будівельної фірми;

- з 18.07.2009 по 09.06.2010 у ТОВ «Східна перлина» у якості гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 02.01.2013 по 30.08.2013 у ВП "Шахта ім. Скочинського Олександра Олександровича" ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" у якості гірника з ремонту гірничих виробіток підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті.

Згідно копії довідки № 03-7024 від 28.10.2019, виданої «Державним підприємством «Шахта Комсомолець Донбасу», яке на час виникнення спірних правовідносин і розгляду справи перебуває на тимчасово непідконтрольній території України, ОСОБА_1 у період з 20.06.1989 по 30.08.1989 проходив навчання за професією гірника підземного, з 20.06.1989 по 30.06.1989 проходив попереднє навчання в УП, з 01.07.1989 по 16.06.1989 працював на поверхні, з 17.07.1989 по 30.08.1989 направлений на місячні курси гірника підземного з відривом від виробництва, з 02.08.1989 по 30.08.1998 працював учнем гірника підземного з повним робочим днем під землею, що передбачено підрозділом 1 розділу 1 Списку № 1, з 31.08.1989 по 19.05.1991 працював підземним гірником з повним робочим днем у шахті, що передбачено позицією 1.1а розділу 1 Списку №1, з 20.05.1991 по 25.09.1991 проходив навчання очисного забою, з 20.05.1991 направлений на 4,5 місячні курси очисного забою з відривом від виробництва, з 24.07.1991 по 25.09.1991 працював учнем гірника очисного забою підземного з повним робочим днем у шахті, що передбачено позицією 1.1а розділу 1 Списку № 1, з 26.09.1991 по 14.07.1994 працював гірником очисного забою підземним з повним робочим днем у шахті, що передбачено позицією 1.1а розділу 1 Списку № 1, з 14.07.1994 по 14.01.2000 працював підземним гірником з повним робочим днем у шахті, що передбачено позицією 1.1а розділу 1 Списку № 1.

Відповідно до наказу по Шахті «Комсомолець Донбасу» № 1191/к від 14.09.1994 проведено атестацію робочих місць, затверджено перелік виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Згідно з переліком, доданим до вищезазначеного наказу, професія гірника підземного відноситься до Списку № 1 (код 11711-1010100 г).

Згідно наказу по ВАТ «Шахта «Комсомолець Донбасу» № 376 від 28.03.2000 проведено атестацію робочих місць, затверджено перелік виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, до яких, зокрема, відноситься професія гірника (код 11711-1010100 г).

Згідно довідки ВП «Шахта імені О.О. Скочинського» ДП «ДВЕК», яке на час виникнення спірних правовідносин і розгляду справи перебуває на тимчасово непідконтрольній території України , № 397 від 22.07.2019, ОСОБА_1 у період з 02.01.2013 по 30.08.2013 працював підземним гірником з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті, що передбачено підрозділом 1.1а розділу 1 Списку № 1.

Відповідно до наказу по ВП «Шахта імені О.О. Скочинського» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» № 745-к від 25.06.2012 проведено атестацію робочих місць, затверджено перелік виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, до яких, зокрема, відноситься професія гірника з ремонту гірничих виробіток.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Частиною 1 статті 44 Закону України № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).

Пунктом 4.2 цього Порядку передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається судом з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача, по певних спірних періодах його роботи, а саме:

- з 20.06.1989 по 16.07.1989, коли позивач працював у Шахті "Комсомолець Донбасу" у якості учня гірника підземного з повним робочим днем під землею;

- з 31.08.1989 по 20.05.1991 - в якості гірника підземного 2 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 26.09.1991 по 14.07.1994 - у якості гірника очисного забою п`ятого розряду з повним робочим днем під землею;

- з 14.07.1994 по 14.01.2000 - у якості гірника підземного 5 розряду з повним робочим днем під землею та

- з 18.07.2009 по 09.06.2010, коли позивач працював у ТОВ «Східна перлина» у якості гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею, і

- з 02.01.2013 по 30.08.2013 - у ВП "Шахта ім. Скочинського Олександра Олександровича" ДП "Донецька вугільна енергетична компанія " - у якості гірника з ремонту гірничих виробіток підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті,

вона містить належні і достатні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Крім того, таке право підтверджене наданими як до відповідача так і до суду відповідними уточнюючими довідками.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що у спірному рішенні відсутні вмотивовані висновки відповідача щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи позивача у ТОВ «Східна перлина» та у ВП "Шахта ім. ОСОБА_3 " ДП "Донецька вугільна енергетична компанія".

Що стосується обставин не зарахування відповідачем до страхового стажу позивача періоду його роботи з 24.09.2004 по 10.11.2007 у ТОВ «Домінанта» у якості майстра будівельної фірми, а також щодо не зарахування до пільгового стажу всіх інших спірних періодів роботи, суд звертає увагу відповідача на наступне.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

В ході судового розгляду справи відповідачем до суду не надано жодного доказу в підтвердження використання вищенаведених повноважень з метою захисту соціальних прав позивача щодо перевірки і встановлення у передбачений законодавством спосіб фактів роботи останнього за професіями, які віднесені до Списку № 1, що, у свою чергу, свідчить про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

У відповідності до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно із статтею 21 Конституції України, усі люди є вільними у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові або службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах прийнято не на підставі Конституції та законів України, а отже є протиправним і підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог щодо обставин незарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 20.06.1989 по 31.12.1999 та мотивів відмови у вчиненні таких дій, суд додатково вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною 1 - 2 статті 4 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупований території України» (із змінами) (далі - Закон № 1207-VII) на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Частиною 1 статті 17 Закону № 1207-VII передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі статтею 18 Закону № 1207-VII, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

На підставі статей 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», відповідно до яких документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizіdоu v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). При цьому, за логікою Міжнародного суду ООН і ЄСПЛ, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

У відповідності до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Позивачем до суду в підтвердження його роботи у ВП «Шахта «Комсомолець Донбасу» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» надана уточнююча довідка №03-7024 від 28.10.2019, видана «Державним підприємством «Шахта Комсомолець Донбасу», яка, однак, не надавалася відповідачеві для розгляду заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, проте, на думку суду, як вже було зазначено, містить записи щодо виконання роботи у певний спірний період часу, яка не має пільгового характеру.

Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

Таким чином, враховуючи наявність у органу Пенсійного фонду дискреційних повноважень щодо розрахунку стажу роботи та прийняття рішення про зарахування періодів роботи як до загального страхового, так і до пільгового стажу, а також про призначення та відмову у призначенні пенсії, суд вважає, що позовні вимоги, які стосуються періодів роботи позивача з 17.07.1989 по 30.08.1989 та з 20.05.1991 по 26.09.1991 є передчасними, оскільки записам, викладеним у вказаній вище довідці, відповідачем при прийнятті рішення не була надана відповідна належна правова оцінка.

Також наявність дискреційних повноважень впливає і на прийняття судом рішення щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зарахувати спірні періоди до трудового стажу позивача, а тому суд дійшов висновку, що зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21.03.2019 № 504 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, буде належним і достатнім способом захисту його порушеного права.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, позов ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн. відповідно до квитанції № 0.0..1 від 16.12.2019.

Таким чином, суд вважає за можливе покласти судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Враховуючи наведене вище, судовий збір у сумі 768,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; 85500, Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, буд. 103) про визнання неправомірним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; 85500, Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, буд. 103) № 35 від 20.06.2019, яким ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (; 85500, Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, буд. 103) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) від 21.03.2019 № 504 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; 85500, Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, буд. 103) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 квітня 2020 року.

Роз`яснити сторонам, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 Кодексу адміністративного судочинства України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя С.В. Ушенко