Справа № 480/1445/20
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 р. Справа № 480/1445/20

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши за правилами спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду Державного майна України про стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фонду Державного майна України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з затримкою виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 05.11.2019 по 29.02.2020 в сумі 70314 грн. 97 коп. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 ОСОБА_1 була поновлена на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області та стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Рішення суду в частині поновлення на посаді допущено до негайного виконання. Проте, Фонд Державного майна України станом на 29.02.2020 не виконав рішення суду, чим порушує конституційні права позивачки.

Фонд Державного майна України направив до суду відзив на позов у якому заперечуючи проти позову, вказує, що наказом Фонду державного майна України від 17.01.2019 № 40 «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України» утворено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях як юридичну особу публічного права, що розташоване у м. Полтава, реорганізувавши шляхом злиття Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області. Тобто діяльність Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, як юридичної особи, припинена відповідно до запису № 3003351 від 18.09.2019 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того, відповідно до штатного розпису новоствореного Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях посада першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області відсутня. Тому, поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області неможливо у зв`язку з тим, що юридична особа - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області припинено. Враховуючи зазначене, Фонд звертався до Сумського окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі № 480/2172/19. На думку відповідача, зазначене свідчить про те, що рішення щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області не виконано з поважних причин.

Ухвалою суду від 04.03.2020 відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі № 480/2172/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях про скасування наказу, зобов`язання вчинити дії та стягнення заробітку задоволено частково. Скасовано наказ Фонду державного майна України від 16.05.2019 № 153-р «Про звільнення ОСОБА_1 ». Зобов`язано Фонд державного майна України поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області з 18.05.2019. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.05.2019 по 04.11.2019 у розмірі 97051 грн. 50 коп. з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області з 18.05.2019 та стягнення на її користь з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 16590 грн.

На виконання рішення суду Сумським окружним адміністративним судом 04.11.2019 був виданий виконавчий лист.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2020 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі № 480/2172/19 залишено без змін.

Проте станом на 29.02.2020 рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді Фондом державного майна України не виконане.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання та держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частиною сьомою ст. 235 Кодексу Законів про працю України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Таким чином, законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснив, що належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків (п. 34).

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадянина.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина 3 статті 14 КАС України).

Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 КЗпП України, згідно якої проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що наявність вини відповідача у затримці виконання судового рішення не є обов`язковою для задоволення заявлених вимог, в даній справі наявність цієї вини випливає із норм Конституції України, згідно яких судові рішення, які набрали законної сили, повинні виконуватись державними органами добровільно, без відкриття виконавчого провадження.

Тому посилання відповідача на припинення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, на відсутність відповідної посади, а також на звернення до суду з клопотанням про роз`яснення судового рішення, як на підстави відмови у задоволенні позову, є помилковими.

Стосовно тверджень відповідача про те, що Фонд державного майна України є неналежним відповідачем, суд зазначає наступне.

Стаття 236 КЗпП України визначає роботодавця як відповідальну особу за затримку виконання рішення суду.

В даному випадку такою відповідальною особою є Фонд державного майна України, який зобов`язаний був своєчасно виконати рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Тому саме Фонд державного майна України повинен сплачувати на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Щодо розрахунку суми середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі заперечень від відповідача не висловлювалося.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду Державного майна України про стягнення середнього заробітку - задовольнити.

Стягнути з Фонду Державного майна України (м.Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з затримкою виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 05.11.2019 по 29.02.2020 в сумі 70314,97 грн. (сімдесят тисяч триста чотирнадцять грн. 97 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені, зокрема, статтею 295 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя С.О. Бондар