Справа № 160/11339/19
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель в Апостолівському, Криворізькому, Софіївському Широківському районах управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Сироти Олега Анатолійовича про визнання протиправним та скасування припису та визнання протиправними дій, -
Позивач зверувся з позовом до суду, у якому просить:
визнати протиправним та скасувати припис Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Дергеокадастру у Дніпропетровській області від 05.09.2019 року № 716/155Пр/03/01/-19;
Позовні вимоги обґрунтовані наступним:
- актами перевірки не встановлено, якими саме діями позивача порушуються вимоги ст. 96 Земельного кодексу України;
- відповідачем під час проведення перевірки не додержано вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»: повідомлення про проведення перевірки на адресу позивача не надходило; обстеження земельної ділянки проведено без участі позивача;
- у оскаржуваному приписі не конкретизовано хто саме має усунути порушення вимог земельного законодавства та яким шляхом.
Ухвалою суду від 10.12.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Відповідач - Головне управління Дергеокадастру у Дніпропетровській області, надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволені позову з наступних підстав:
- Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не застосовується до спірних правовідносин. ДО спірних правовідносин застосовується Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»;
- відповідач здійснював контроль за земельною ділянкою, а не за господарською діяльністю позивача. Під час перевірки було здійснено саме державний контроль за використанням та охороною земель. Земельне законодавство надає землевласникам та землекористувачам широкі права щодо самостійного господарювання на землі, однак така діяльність не повинна завдавати шкоди правам та інтересам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідач 2 - головний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель в Апостолівському, Криворізькому, Софіївському, Широківському районах управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Дергеокадастру у Дніпропетровській області Сирота О.А., відзив на позовну заяву не надав.
Ухвалою суду від 03.02.2020 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.
Ухвалою суду від 20.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.04.2020 року.
Сторони у судове засідання 10.04.2020 року не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Позивач у судове засідання 22.04.2020 року повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав клопотання про відкладення розгляду справи через карантин.
Відповідач 1, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, у судове засідання 22.04.2020 року повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав клопотання про відкладення розгляду справи через карантин та продовження підготовчого провадження.
Відповідач 2, головний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель в Апостолівському, Криворізькому, Софіївському, Широківському районах управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Дергеокадастру у Дніпропетровській області Сирота О.А., у судове засідання не з`явився; подав клопотання про розгляд справи без його участі.
Суд, відмовив у задоволенні клопотання відповідача та позивача про відкладення розгляду справи, оскільки це друга неявка відповідача та позивача у судове засідання, відповідач та позивач не скористалися наданим їм правом на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза приміщенням суду; також суд враховував те, що строк підготовчого провадження вже був продовжений у даній справі на тридцять днів, а також розумний строк розгляду і вирішення справи.
На підставі п.2 ч.3 та ч.9 ст. 205 КАС України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи у письмовому провадженні.
Суд, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, встановив наступне
У матеріалах справи містяться акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 22.08.2019 року та від 05.09.2019 року, які складено державним інспектором - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель в Апостолівському, Криворізькому, Софіївському, Широківському районах управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Дергеокадастру у Дніпропетровській області Сиротою О.А.
Вулиця Серія Колачевського, 2а з присадибною ділянкою площею 0,1369 га;
Вулиця Серія Колачевського, 57а з присадибною ділянкою площею 0,2095 га;
Вулиця Серія Колачевського, 7 , двоповерховий багатоквартирний будинок з при домовою територією площею 0,1250 га;
Вулиця Серія Колачевського, 5 з присадибною ділянкою площею 0,1512 га (державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: Вулиця Серія Колачевського , 5 / 1 площею 0,0643 га від 20.04.1999 року за реєстраційним № 9282);
Вулиця Серія Колачевського, 3 з присадибною ділянкою площею 0,1000 га;
Вулиця Серія Колачевського, 1 з присадибною ділянкою площею 0,0662 га;
Остановочна зупинка громадського транспорту «станція Рокувата» та автомобільна дорога загального користування площею 0,3000 га.
28.08.2019 року Головним управлінням Дергеокадастру у Дніпропетровській області направлено АТ «Українська залізниця» РФ «Придніпровська залізниця» повідомлено про виклик для надання пояснень у зв`язку з виявленими порушеннями земельного законодавства, яке отримано позивачем 04.09.2019 року, що підтверджується штампом позивача на повідомлені.
Припис позивач отримав під розписку 05.09.2019 року.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.
Відповідно до статті 187 ЗК України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.
Згідно з статтею 188 ЗК державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.
Згідно постановою КМУ від 22.07.2016 №482 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності є завданнями Держгеокадастру.
Відповідно до підпункту 25-1 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.
Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 №963-IV (далі - Закон №963-IV), який спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.
Відповідно до статті 4 Закону "Про державний контроль за використанням та охороною земель" об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.
Згідно із статтею 6 Закону №963-IV до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.
Відповідно до змісту статті 9 Закону №963-IV державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом проведення перевірок.
Згідно з статтею 10 Закону №963-IV державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:
- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;
- давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;
- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;
- у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення;
- викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України;
- передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення;
- проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України;
- звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.
Відповідно до зазначених норм, контроль за використанням та охороною земель є прямим обов`язком інспекторів; законодавством визначено перелік конкретних дій та заходів на вчинення яких уповноважено державних інспекторів.
Позивач обґрунтовує протиправність дій відповідача з проведення перевірки положеннями Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", а саме, позивачем зазначено, що в даному випадку мала місце перевірка в порядку, визначеному Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", а також зазначено про порушення відповідачем вимог цього Закону.
Статтею 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що його дія поширюється на відносини, пов`язані із здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно - правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.
Вказаним законом визначено чіткий перелік відносин, на які поширюється його дія. Позивач не здійснює господарської діяльності, тому положення зазначеного Закону на нього не поширюються.
Особливості та обмеження перевірок визначені у вказаному Законі не відносяться до здійснення Держгеокадастром та його територіальними органами перевірок дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель.
Враховуючи те, що норми Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" стосуються безпосередньо сфери господарської діяльності суб`єктів господарювання та жодним чином не стосуються перевірок дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель, на спірні правовідносини розповсюджуються норми Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 №963-IV.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 17.09.2019 у справі № 806/1723/18, від 09.10.2019 року по справі № 724/1843/18.
Також суд відмовляє у задоволенні позовних вимог - визнати протиправними дії державного інспектора - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель в Апостолівському, Криворізькому, Софіївському, Широківському районах управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Дергеокадастру у Дніпропетровській області Сироти О.А. стосовно складання актів від 22.08.2019 року та 05.09.2019 року, винесення припису від 05.09.2019 року № 76/155Пр/03/01/-19 з наступних підстав.
Акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.
Позивач фактично оскаржує акт перевірки (висновки), що унеможливлює розгляд такого спору в судовому порядку.
Звертаючись до адміністративного суду з вимогами про визнання протиправними дій органу, позивач скористався гарантованим Конституцією України правом на звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод.
Дане право закріплене і в ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного суду України, в якій зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Крім того, відповідно до ст.2, п.1 ч.2 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження
Із наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.
Проте ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.
Отже, виключно результат реалізації повноваження органу (а саме - рішення органу), а не процес реалізації його повноважень (як то, дії по прийняттю рішення) може бути об`єктом судового оскарження. А дотримання органом вимог актів законодавства щодо порядку та способу прийняття рішення входить до предмету доказування при розгляді спору про правомірність рішення, прийнятого органом за результатами розгляду документів.
Щодо позовної вимоги - визнати протиправним та скасувати припис Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Дергеокадастру у Дніпропетровській області від 05.09.2019 року № 716/155Пр/03/01/-19, то суд зазначає наступне.
На підставі звернення Придніпровської залізниці про передачу до комунальної власності міста житлових будинків з інженерними мережами, Криворізькою міською радою прийнято рішення від 13.11.2003 року № 1257 про надання згоди на безоплатне прийняття від Придніпровської залізниці до комунальної власності міста житлових будинків з інженерними мережами і об`єктами благоустрою.
Згідно рішення Криворізької міської ради від 13.11.2003 року № 1257 «Про згоду на безоплатне прийняття від Придніпровської залізниці до комунальної власності міста житлових будинків з інженерними мережами і об`єктами благоустрою», копія якого міститься у матеріалах справи, судом встановлено, що позивач передав до комунальної власності територіальної громади наступне нерухоме майно з інженерними мережами і об`єктами благоустрою, які знаходяться за наступними адресами:
Вулиця 23 Лютого, 2а з присадибною ділянкою площею 0,1369 га;
Вулиця 23 Лютого, 57 а з присадибною ділянкою площею 0,2095 га;
Вулиця 23 Лютого , 7 , двоповерховий багатоквартирний будинок з при домовою територією площею 0,1250 га;
Вулиця 23 Лютого, 5 з присадибною ділянкою площею 0,1512 га (державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: Вулиця Серія Колачевського, 5/ 1 площею 0,0643 га від 20.04.1999 року за реєстраційним № 9282);
Вулиця 23 Лютого, 3 з присадибною ділянкою площею 0,1000 га;
Вулиця 23 Лютого , 1 з присадибною ділянкою площею 0,0662 га.
Факт приймання - передачі підтверджується копіями актів приймання - передачі, які містяться у матеріалах справи.
Також судом встановлено, що згідно розпорядження Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19.05.2016 року № Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» вулиця 23 Лютого у місті Кривому Розі перейменована на вулицю Сергія Колачевського.
Таким чином, судом встановлено, що Придніпровською залізницею передано будинки у місті Кривому Розі до комунальної власності територіальної громади вказано міста саме за адресою: Сергія Колачевського.
Судом також на підставі доповідної записки Заступника начальника відділу контролю за використанням та охороною земель в Апостолівському, Криворізькому, Софіївському, Широківському районах управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Дергеокадастру у Дніпропетровській області Сироти О.А. від 05.03.2020 року, копія якої міститься у матеріалах справи, встановлено, що площа автостоянки «станція Рокувата» не враховувалась при визначенні загальної площі нецільового використання земель; розрахунок площі нецільового використання земель під зупинкою громадського транспорту та автомобільною дорогою загального користування здійснювався за допомогою програмного забезпечення Публічної кадастрової карти України щодо визначення площ та склала 0,3 га.
Автомобільна дорога загального користування площею 0,3000 га. згідно листів юридичного управління Виконкому Криворізької міської ради від 06.04.2020 року № 207 та Департаменту розвитку інфраструктури міста Виконкому Криворізької міської ради від 26.03.2020 року № 7/06/1662 на балансовий облік не передавалась Придніпровською залізницею.
Згідно вимог статті 1 Закону України «Про передачу об`єктів права державної власності та комунальної власності» передача у державну або комунальну власність об`єктів права інших форм власності може регулюватися положеннями цього Закону, якщо інше не передбачено законом або рішеннями відповідних місцевих рад.
Право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі, а у випадках, передбачених законом, - з дня державної реєстрації такого права. Передача об`єкта у державну чи комунальну власність є підставою для передачі відповідно у державну чи комунальну власність земельної ділянки, на якій розміщений об`єкт передачі. Кадастровий номер та розмір такої земельної ділянки зазначаються у рішенні органу, зазначеного у статті 4 цього Закону, про передачу відповідного об`єкта у державну чи комунальну власність (ч.6 та 7 ст. 7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної власності та комунальної власності»).
Положеннями ч.2 статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Отже, наведені норми слід розуміти таким чином, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами. Варто наголосити, що ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, має місце заміна сторони в зобов`язанні.
На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що в день передання нерухомості до комунальної власності у попереднього власника нерухомого майна автоматично припинилося, а у нового власника автоматично виникло право користування спірною земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача
Таким чином, суд приходить до висновку, що з моменту прийняття рішення Криворізькою міською радою від 13.11.2003 року № 1257 про надання згоди на безоплатне прийняття від Придніпровської залізниці до комунальної власності міста житлових будинків з інженерними мережами і об`єктами благоустрою та підписання акту приймання - передачі майна у позивача припинилося автоматично право постійного користування земельною ділянкою, на якій знаходяться об`єкти нерухомості та благоустрою, які передані до комунальної власності територіальної громади міста Кривого Рогу.
Окремо, суд звертає увагу та те, що відповідно до статті 10 Закону №963-IV, до повноважень державного інспектора віднесено, зокрема, надання обов`язкових для виконання вказівок (приписів) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;
Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частин першої статті 4 КАС України).
Відтак, припис - це обов`язкова для виконання письмова вимога уповноваженого органу щодо усунення порушень вимог законодавства. Заходи в приписі, спрямовані на усунення порушень вимог закону, а відтак, мають бути чітко сформульовані та конкретизовані.
Разом з тим, спірний припис містить висновки про виявлені під час проведення перевірки порушення вимог законодавства, однак, не містить визначення конкретних дій, обов`язкових до виконання для усунення виявлених порушень.
З огляду на правову природу припису, такий породжує правові наслідки (зокрема обов`язки) для свого адресата, а відтак, наділений рисами правового акта індивідуальної дії (з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документу, в якому вона міститься) і як такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом. При цьому "законність" припису передбачає його обґрунтованість.
У даній справі зміст спірного припису, який є індивідуально-правовим актом, а відтак породжує права і обов`язки для адресата, полягає в тому, щоб "усунути порушення вимог земельного законодавства", встановлені уповноваженою особою. Додатково про обов`язковий характер даного припису свідчить застереження в ньому про те, що його невиконання є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Зазначивши у приписі про необхідність "усунути порушення вимог земельного законодавства" відповідач не вказав, які саме дії, та на підставі яких положень закону повинен здійснити позивач для усунення встановлених перевіркою порушення вимог законодавства.
Можливість усунення виявлених порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити уповноваженій особі Замовника для усунення порушень.
Спонукання позивача самостійно визначити на підставі невизначених норм, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства.
Зазначене є порушенням вимог закону в частині змісту висновку як акта індивідуальної дії. Суд визнає, що зобов`язальний характер вимоги щодо усунення правопорушення свідчить про встановлення цього порушення, так і визначення імперативного обов`язкового способу його усунення.
Аналогічну за своїм змістом позицію займає Верховний Суд у постановах від 17.09.2019 року по справі № 806/1723/18, від 10 грудня 2019 року в справі № 160/9513/18 та у постанові Верховного Суду від 05.03.2020 року по справі № 640/467/19.
З аналізу змісту припису Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Дергеокадастру у Дніпропетровській області від 05.09.2019 року № 716/155Пр/03/01/-19 як акта індивідуальної дії видно, що такий винесений з порушенням вимог законодавства щодо його змісту, оскільки є неконкретизованим (відповідач не вказав, які саме дії необхідно вичинити позивачу та на підставі яких положень закону вказані дії необхідно вчинити), стосується порушень, які суб`єктно відносяться до власників або землекористувачів земельних ділянок, яким позивач не являється (оскільки земельна ділянка площею 1,0888 га не перебуває у користуванні у позивача в силу прямої вказівки ЗК України), а отже підлягає скасуванню.
Згідно вимог ч.3 ст. 139 КАС України відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, повинен відшкодувати позивачу судові витрати у розмірі 1921 грн.
Керуючись ст.ст.139, 241, 243, 244, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати припис Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Дергеокадастру у Дніпропетровській області від 05.09.2019 року № 716/155Пр/03/01/-19.
В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Головного управління Дергеокадастру у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» сплачену суму судового збору у розмірі 1921 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.

Рішення не набрало законної сили станом на 22.04.2020 року

Помічник судді Лісна А.М.