Справа № 357/2839/20
Суддя: Кошель Л. М.
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/2839/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до капрала поліції батальйону №1 роти №1 УПП в м.Біла Церква Київської області, ОСОБА_5, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до капрала поліції батальйону №1 роти №1 УПП в м.Біла Церква Київської області, ОСОБА_5., про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, мотивуючи тим, що 24.02.2020 року останній протиправно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. за порушення п.17.1 Правил дорожнього руху України, а саме: водій керуючи транспортним засобом здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, які забороняють рух і зупинку транспортних засобів на цій смузі. Позивач зазначає, що автомобілем керував не він, а його батько ОСОБА_2 , який і здійснив зупинку транспортного засобу Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Князя Володимира, 10 в м.Біла Церква Київської області. Останній попросив позивача забрати припаркований транспортний засіб, тому позивач зазначає, що він не порушував правила дорожнього руху, свідком чого був громадянин ОСОБА_8, який надав пояснення поліцейському. Тому, позивач просив скасувати постанову серії ЕАК № 2153221 від 24.02.2020 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідач ОСОБА_5 . подав відзив на позовну заяву в якому вказав, що він здійснював патрулювання визначеної території м.Біла Церква, безпосередньо став свідком вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Під час розгляду справи позивач пояснив, що він не здійснював стоянку транспортного засобу на місці розгляду, проте повідомити хто припаркував авто з порушення ПДР відмовився. Також, до автомобіля підійшов громадянин, який повідомив, що став свідком, як автомобіль припаркувала інша особа. Ці свідчення під час розгляду справи були прийняті до уваги. До відзиву відповідач додав диск із відео з нагрудної камери поліцейського.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 24.02.2020 року автомобіль Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Князя Володимира, 10 в м.Біла Церква Київської області. Громадянин ОСОБА_1 який підійшов до транспортного засобу був притягнутий поліцейським Чепілем ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП за порушення п.17.1 Правил дорожнього руху України, а саме: водій керуючи транспортним засобом здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, які забороняють рух і зупинку транспортних засобів на цій смузі.

Позивач зазначає, що адміністративного правопорушення не вчиняв, оскільки втомобіль Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_1 з порушенням ПДР припаркував не він, а його батько ОСОБА_2 . При цьому, зазначає, що факт відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення підтверджуються показами свідка ОСОБА_6 , який надав відповідні пояснення поліцейському.

Відповідач ОСОБА_5. у відзиві зазначив, що під час патрулювання особисто став свідок порушення ПДР позивачем, а при розгляді справи взяв до уваги пояснення свідка. Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена у повному обсязі, тому задоволенні позову необхідно відмовити.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.6 КАС України).

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами (ч.1 ст.286 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ст. 222 КУАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

За змістом п.17.1 Правил дорожнього руху України, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Відповідно до приписів ч.1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови (ВС/КАС,№216/5226/16-а,18.07.19)

Суд відхиляє відеозапис з нагрудної камери поліцейського АІ 00144 в якості доказу у справі, оскільки з нього неможливо встановити особу, яка безпосередньо здійснила зупинку транспортного засобу Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_1 з порушенням ПДР тим самим вчинивши адміністративне правопорушення. І з відео вбачається лише процесуальна послідовність розгляду справи поліцейським відносно ОСОБА_1 , який мав намір в подальшому керувати вказаним транспортним засобом.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення поліцейський ОСОБА_5 у спірній постанові не зазначив.

Однак, відповідно до викладених у позовній заяві пояснень ОСОБА_1 та відзиву поліцейського ОСОБА_5., вбачається, що останній взяв до уваги пояснення свідка, що не відображено у постанові про адміністративне правопорушення ЕАК №2153221.

Поліцейський ОСОБА_5. покази свідка належно не оцінив, пояснення ОСОБА_1 не перевірив, не звернув увагу на пояснення позивача з приводу керування транспортним засобом під час зупинки у забороненому місці ОСОБА_2 , належних доказів вини саме ОСОБА_1 до постанови ЕАК №2153221 та до суду не надав.

Відповідно до приписів ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За змістом ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені обставини та наведені вимоги закону, суд вважає, що для повного та всебічного з`ясування всіх обставин події, яка мала місце 24.02.2020 року за участі автомобіля Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Князя Володимира, 10 в м.Біла Церква Київської області та прийняття обґрунтованого рішення, справу необхідно надіслати на новий розгляд капралу поліції батальйону №1 роти №1 УПП в м.Біла Церква Київської області, ОСОБА_5 .

Тому, позовна заява підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 77, 90, 286 КАС України, ст.ст. 121, 251, 283-284 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАК № 2153221 від 24.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу 510,00 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП, а справу надіслати на новий розгляд капралу поліції батальйону №1 роти №1 УПП в м.Біла Церква Київської області, ОСОБА_5

В іншій частині - відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне рішення складено 17.04.2020 року.

СуддяЛ. М. Кошель