Справа № 360/791/20
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 квітня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/791/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Комунального підприємства "Первомайськтеплокомуненерго" Первомайської міської ради до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Комунального підприємства «Первомайськтеплокомуненерго» Первомайської міської ради (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Луганській області (далі - відповідач), в якій просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Луганській області № Ю-58-23 від 09 грудня 2019 року про сплату заборгованості з єдиного внеску, яка станом на 30 листопада 2019 року становить 662571,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16 грудня 2019 року позивач отримав вимогу Головного управління ДПС у Луганській області №Ю-58-23 від 09 грудня 2019 року про сплату заборгованості з єдиного внеску, яка станом на 30 листопада 2019 року становить 662571,78 грн.

Не погоджуючись із вказаною вимогою позивач направив скаргу Державній податковій службі України від 18 грудня 2019 року № 506.

27 січня 2020 року КП «Первомайськтеплокомуненерго» отримало поштою рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 22 січня 2020 року № 2651/6/99-00-08-06-01 скарга позивача залишена без задоволення, а вимога ГУ ДПС у Луганській області від 09 грудня 2019 року № Ю-58-23 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску залишена без змін.

З посиланням на норми Законів України «Про тимчасові заходи па період проведення антитерористичної операції», «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» позивач вважає вимогу протиправною.

Головне управління ДПС у Луганській області адміністративний позов не визнало, про що через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) 01 квітня 2020 року подало відзив на позовну заяву в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю (арк. спр. 48-51).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що відповідно до пункту 9-4 Закону № 2464 платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено звільнення платників єдиного внеску, визначених статтею 4 цього Закону, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів проведення антитерористичної операції, від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі - Закон №1669) єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Враховуючи те, що Закон № 2464 по відношенню до Закону № 1669 прийнятий раніше в часі та є загальним, слід надавати перевагу положенням Закону № 1669, як спеціального та локального закону по регулюванню правовідносин в умовах дії АТО.

Жодне з положень пункту 9-4 Закону № 2464-VI не звільняє орган доходів і зборів від виконання імперативного обов`язку, визначеного абзацом 1 частини 4 статті 25 Закону № 2464, а саме надіслати платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Наявність чи відсутність у платника єдиного внеску пільги, передбаченої пунктом 9-4 Закону № 2464-VI, не впливає на законність оскаржуваної вимоги, а має відношення виключно до того чи зобов`язаний платник єдиного внеску виконувати таку вимогу.

Згідно даних ITC «Податковий блок» станом на 30 листопада 2019 року за підприємство обліковується заборгованість у сумі 662571,78 грн, яка виникла в результаті нарахування єдиного внеску за звітні періоди: березень 2019 року сума нарахованого єдиного внеску згідно Звіту за формою Д4 (реєстраційний № від 19 квітня 2019 року термін сплати 22 квітня 2019 року) склала 137227,74 грн з них за період з 21 травня 2019 року по 08 листопада 2019 року зараховано до сплати 122179,42 грн наступними платіжними дорученнями: від 21 травня 2019 року - 45500,00 грн з них зараховано в сплату Звіту за лютий 2019 року у сумі 40650,42 грн та частково у сплату за березень 2019 року у сумі 4849,58 грн; від 30 травня 2019 року - 1530,45 грн; від 03 червня 2019 року - 12000,00 грн; від 04 червня 2019 року - 8000,00 грн; від 07 червня 2019 року- 6908,87 грн; від 10 червня 2019 року - 3279,53 грн; від 11 червня 2019 року - 4645,99грн; від 13 червня 2019 року - 2323,00 грн; від 14 червня 2019 року - 4645,99 грн; від 18 червня 2019 року - 13391,40 грн; від 19 червня 2019 року - 3552,82 грн; від 20 червня 2019 року - 4919,29 грн; від 21 червня 2019 року - 7515,58 грн; від 24 червня 2019 року - 4372,70 грн; від 25 червня 2019 року - 2459,64 грн; від 27 червня 2019 року - 956,53 грн; від 01 липня 2019 року - 6477,02 грн; від 02 липня 2019 року - 2156,70 грн; від 02 липня 2019 року - 443,76 грн; від 02 липня 2019 року - 5,00 грн; від 03 липня 2019 року - 3552,82 грн; від 04 липня 2019 року - 711,47 грн; від 05 липня 2019 року - 4099,41 грн; від 08 липня 2019 року - 7105,64 грн; від 09 липня 2019 року - 3826,11 грн; від 11 липня 2019 року - 2049,70 грн; від 12 липня 2019 року - 3685,30 грн; від 09 вересня 2019 року - 665,25 грн; від 05 листопада 2019 року - 1883,00 грн; від 08 листопада 2019 року - 176,87 грн.

Станом на 30 листопада 2019 року недоїмка зі сплати єдиного внеску склала 15048,32 грн за звітом за березень 2019 року, за серпень 2014 року сума нарахованого єдиного внеску згідно звіту за формою Д4 (реєстраційний № 18817133 від 23 квітня 2019 року термін сплати 23 квітня 2019 року) склала - 38675,67 грн; за квітень 2019 року недоїмка зі сплати єдиного внеску згідно звіту за формою Д4 (реєстраційний № від 07 травня 2019 року термін сплати 20 травня 2019 року) склала - 100582,50 грн; за травень 2019 року - 80578,67 грн; за червень 2019 року - 82382,08 грн; за липень 2019 року - 84184,95 грн; за серпень 2019 року - 90645,70 грн; за вересень 2019 року - 76776,55 грн; за жовтень 2019 року - 93697,34 грн.

Через наявність недоїмки Головним управлінням ДПС у Луганській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-58-23 від 09 грудня 2019 року відповідно до вимог чинного законодавства.

06 квітня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян позивачем подана відповідь на відзив (арк. спр. 149-151).

Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 21-23).

Ухвалою від 16 березня 2020 року відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 41-43).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов такого.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство "Первомайськтеплокомуненерго" Первомайської міської ради (ідентифікаційний код 32082152) є юридичною особою, знаходиться за адресою: 93295, Луганська область, Попаснянського району, м. Золоте, вул. Молодіжна, буд. 22 А, та перебуває на обліку у Первомайській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДПС у Луганській області як платник податків та платник єдиного внеску (арк. спр. 5-12).

Листом від 20 квітня 2016 року № 325 Комунальне підприємство "Первомайськтеплокомуненерго" Первомайської міської ради звернулось до Первомайської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про звільнення від обов`язків, встановлених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI (арк. спр. 36-37).

Листом від 29 квітня 2016 року за № 1409/12-10-13 податковий орган повідомив позивача, що законодавчих підстав для звільнення останнього від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI, з 14 квітня 2014 року по теперішній час не має (арк. спр. 38-40).

Згідно з даними інтегрованої картки за кодом класифікації доходів бюджету 71010000 станом на 24 березня 2020 року за позивачем обліковується недоїмка по сплаті єдиного внеску нарахований роботодавцем на суми: заробітної плати, винагороди за договором цивільного правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності в сумі 584348,60 грн, однак, станом на 30 листопада 2019 року вказана недоїмка становила 662571,78 грн (арк. спр. 112, 106 на звороті).

На підставі даних інтегрованої картки платника Головним управлінням ДПС у Луганській області згідно з абзацом першим частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI позивачу як юридичній особі, сформовано та надіслано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09 грудня 2019 року № Ю-58-23, станом на 30 листопада 2019 року складала 662571,78 грн (арк. спр. 33, 106 на звороті).

Вимогу Головного управління ДПС у Луганській області про сплату боргу (недоїмки) від 09 грудня 2019 року № Ю-58-23 на суму 662571,78 грн представник позивача отримав 16 грудня 2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (арк. спр. 114).

Вказану вимогу від 09 грудня 2019 року № Ю-58-23 КП "Первомайськтеплокомуненерго" оскаржено до Державної податкової служби України.

Рішенням ДПС України від 20 січня 2020 року № 2651/6/99-00-08-06-01-06 скаргу КП "Первомайськтеплокомуненерго" залишено без задоволення, а вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09 грудня 2019 року № Ю-58-23 залишено без змін (арк. спр. 34-35).

Відповідно до розрахунку боргу з єдиного внеску по КП "Первомайськтеплокомуненерго" недоїмка у розмірі 662571,78 грн складається із зобов`язань, нарахованих за календарні місяці березень - жовтень 2019 року, залишок непогашеного грошового зобов`язання станом на 24 березня 2019 року дорівнює нулю (арк. спр. 113).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок (пункт 10 частини першої статті 1 Закону № 2464).

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з абзацом першим пункту 1 частини першої статті 7 Закону № 2464 єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю (пункт 4 частини другої статті 6 Закону № 2464).

Статтею 9 Закону № 2464-VI визначено таке:

- сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) (абзац перший частини п`ятої);

- єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (абзац перший частини сьомої);

- платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абзаци перший, третій частини восьмої);

- єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (абзац перший частини дванадцятої).

За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення (частина шоста статті 25 Закону № 2464).

Абзацом першим частини четвертої статті 25 Закону № 2464 передбачено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону № 2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку (абзац п`ятий частини четвертої статті 25 Закону № 2464).

З вищевикладеного слідує, що за загальними правилами орган доходів і зборів, у разі наявності недоїмки у платника єдиного внеску, надсилає такому платнику вимогу про сплату боргу.

Разом з тим, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669), який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 1 Закону № 1669 встановлено, що:

період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України;

територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Згідно з абзацом третім пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669 перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, визначається Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом «б» підпункту 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 внесено зміни до Закону № 2464, а саме розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (який згідно з Законом України від 02 березня 2015 року № 219-VІІІ перейменований в пункт 9-4) такого змісту:

«9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються».

З 13 лютого 2020 року пункт 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 виключено на підставі Закону України від 14 січня 2020 року № 440-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи».

Отже, пункт 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 був чинним до 12 лютого 2020 року включно, а тому повинен бути застосований судом до спірних правовідносин, які виникли станом на час винесення оскаржуваної вимоги від 09 грудня 2019 року № Ю-58-23.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 13 травня 1997 року № 1-рп/1999 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З аналізу зазначених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства слідує, що до 13 лютого 2020 року платники єдиного внеску звільнялись від обов`язків щодо своєчасної сплати самостійно нарахованих зобов`язань з ЄСВ за період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Суд зауважує, що платники єдиного внеску звільнялись від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464, на підставі прямої норми Закону без встановлення додаткових умов, зокрема, отримання сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати України. Отримання сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати України було та є додатковою умовою звільнення від відповідальності для інших зобов`язань.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" місто Золоте (Золотівська міська рада) Попаснянського району, Луганської області увійшло до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

З правового аналізу наведених законодавчих норм слідує, що до 13 лютого 2020 року факт перебування платника єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція, був підставою для звільнення платників єдиного внеску як від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464, так і від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо його вчасної сплати. При цьому, вказані норми не скасовували обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надавали можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі, що було підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464.

Отже, з 14 квітня 2014 року по 12 лютого 2020 року включно в силу положень абзаців першого, третього пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 контролюючий орган не мав правових підстав для застосування до платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, заходів впливу у вигляді формування та надіслання вимоги про сплату боргу (недоїмки), оскільки вимога є виконавчим документом, та на її підставі можливо проведення примусових виконавчих дій зі стягнення недоїмки.

Крім того, слід зазначити, що оскаржуване рішення органом доходів і зборів прийнято з посиланням на статтю 25 Закону № 2464, абзацом другим частини першої якої визначено, що положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Оскільки, як вже вищевказано, позивач з 14 квітня 2014 року по 12 лютого 2020 року включно внаслідок проведення антитерористичної операції був звільнений від обов`язків платника єдиного внеску, орган доходів і зборів був позбавлений можливості застосовувати заходи впливу та стягнення до такого платника.

Наявність заборони у застосуванні до позивача заходів впливу та стягнення, визначених статтею 25 Закону № 2464, за невиконання обов`язків платника єдиного внеску на період проведення антитерористичної операції, унеможливлює й формування та направлення позивачу вимоги про сплату боргу за цей період.

Оскільки судом встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 09 грудня 2019 року № Ю-58-23 охоплює період, в якому позивач був звільнений від виконання обов`язків платника єдиного внеску, суд дійшов висновку, що за цей період орган доходів і зборів не мав повноважень формувати та направляти позивачу таку вимогу.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 812/1389/16, від 10 грудня 2019 року у справі № 805/1588/16-а та від 18 грудня 2019 року у справі № 805/2007/17-а.

За таких обставин, судом встановлено, що вимога відповідача про сплату боргу (недоїмки) від 09 грудня 2019 року № Ю-58-23 не відповідає критеріям правомірності, закріпленим у частині другій статті 2 КАС України, та підлягає скасуванню.

Відповідно, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та задовольняються.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно квитанції № 0.0..1 від 14 лютого 2020 року позивач сплатив судовий збір у сумі 9938,58 грн (арк. спр. 4).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Оскільки позов підлягає задоволенню в частині оскаржуваної вимоги, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області на користь КП "Первомайськтеплокомуненерго" судовий збір у сумі 9938,58 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Комунального підприємства "Первомайськтеплокомуненерго" Первомайської міської ради задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Луганській області № Ю-58-23 від 09 грудня 2019 року суму 662571,78 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області (місце знаходження: 93404, Луганської області, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72, ) на користь Комунального підприємства "Первомайськтеплокомуненерго" Первомайської міської ради (місце знаходження: 93295, Луганська область, Попаснянського району, м. Золоте, вул. Молодіжна, буд. 22 А, ідентифікаційний код 32082152) судовий збір в сумі 9938,58 грн (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять вісім грн 58 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, але не менше строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, щодо запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Т.В. Смішлива