Справа № 932/14952/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
03 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору комунальне підприємство «Управління контролю за благоустроєм міста», в якій просить:
- скасувати рішення суб`єкта владних повноважень Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 19.03.2019 року за №305 в частині демонтажу огорожі (воріт) за адресою: АДРЕСА_1, та визнати протиправними дії по демонтажу воріт, як такі, що порушують права громадянина щодо створення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля, покращення санітарного стану, збереження об`єктів та елементів благоустрою м. Дніпро;
- зобов`язати комунальне підприємство «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпропетровської міської ради відновити демонтовану 05.04.2019 року огорожу (ворота) за власний рахунок.
В обгрунтування позову зазначено, що відповідач своїм рішенням від 19.03.2019 за № 305 «Про вжиття заходів щодо усунення порушень Правил благоустрою території міста» в частині демонтажу воріт, які обмежували доступ сторонніх осіб на прибудинкову територію будинку АДРЕСА_1 , яке було не обґрунтоване якими-небудь доказами, порушив права позивача щодо створення сприятливого для його життєдіяльності довкілля, покращення санітарного стану, збереження об`єктів та елементів благоустрою, встановлені Законом України «Про благоустрій населених пунктів».
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та визнання протиправних дій, передано на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду за територіальною підсудністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 року позовна заява залишена без руху та надано строк на усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, поновлено провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України дана справа є справою незначної складності та згідно з ст. ст. 257, 262 Кодексу адміністративного України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС Україна) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
На виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2020 року на адресу суду від відповідача 20.03.2020 року надійшов відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві зазначено, що проведення робіт з встановлення огорожі (забору) потребує дозволу власника земельної ділянки, про що й було наголошено у приписі КП «Управління контролю за благоустроєм міста», проте жодних документів, які б підтверджували право власності або користування землею надано не було. Так, виконавчим комітетом Дніпровської міської ради керуючись законами України «Про місцеве самоврядування в України» «Про благоустрій населених пунктів», з метою забезпечення виконання правил благоустрою території міста Дніпра, затвердженим рішенням міської ради від 27.11.2013 № 44/43 (зі змінами), на підставі листа інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради від 18.01.2019 вх. № 8/293 прийнято рішення від 19.03.2019 № 305 «Про вжиття заходів щодо усунення порушень правил Благоустрою території міста».
Від третьої особи КП «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що пунктом 1 рішення зобов`язано власників самовільно встановлених на території міста гаражів, споруд (у тому числі пересувних), огорож демонтувати зазначені об`єкти власними силами протягом 5 днів з дня прийняття цього рішення та привести земельні ділянки на місцях демонтованих об`єктів до первісного стану. Відповідно до пункту 2 Рішення у разі невиконання вимог пункту 1 цього Рішення інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради, КП «Управління контролю за благоустроєм міста» власними силами або із залученням інших комунальних підприємств та сторонніх організацій вжити заходів щодо усунення наслідків порушень Правил шляхом демонтажу об`єктів (п. 1 цього рішення), забезпечити їх транспортування та зберігання. 05.04.2019 КП «Управління контролю за благоустроєм міста» спільно з інспекцією з питань благоустрою Дніпровської міської ради на виконання пункту 2 рішення у зв`язку з невиконанням вимог пункту 1 рішення власниками об`єкта, вжито заходів щодо усунення порушень Правил шляхом демонтажу огорожі.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, проживає за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 з 14.08.1998 року, що підтверджується даними паспорту серії НОМЕР_2 , виданого 24.12.1997 року.
Рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.11.2013 № 44/43 (далі - рішення № 44/43) прийнято рішення «Про затвердження правил благоустрою території міста Дніпропетровська».

23.09.2016 року згідно з видатковою накладною №11 мешканці будинку за адресою: АДРЕСА_1 , здійснили монтаж воріт 2-ух стулкові металеві з хвірткою в комплекті та стовпами та навісами.

23.11.2018 року провідним спеціалістом Веремієвим Ярославом Миколайовичем складено припис мешканцям будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Припис складено на підставі факту порушення вимог розділів 2.5 (2.4) та 15 Правил благоустрою території міста Дніпропетровська, затверджених Рішенням № 44/33.

Відповідно до розділу 15 Правил порушення об`єктів благоустрою, пов`язане з виконанням суб`єктами господарювання земельних та ремонтних робіт, здійснюється на підставі дозволу на порушення об`єктів благоустрою. Управління за контролем Дніпропетровської міської ради, що здійснює оформлення дозволів на порушення об`єктів благоустрою, є КП «Управління контролю за благоустроєм міста».

Дозвіл на порушення об`єктів благоустрою не вимагається, якщо земляні та ремонтні роботи здійснюється:

- особами, які мають документ, що посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою, в тому числі земельного сервітуту;

- у складі підготовчих або будівельних робіт право на виконання яких оформлене у встановленому законом порядку.

Земельна ділянка, на якій проводились роботи з встановлення огорожі (воріт) перебуває у власності територіальної громади міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради, що сторонами не оскаржується.

Отже, проведення робіт з встановлення огорожі (забору) потребує дозволу власника земельної ділянки, про що й було наголошено у приписі КП «Управління контролю за благоустроєм міста» від 23.11.2018 року.

На підставі припису виконавчим комітетом Дніпровської міської ради з метою забезпечення виконання правил благоустрою території міста Дніпра, затвердженим рішенням міської ради від 27.11.2013 № 44/43 (зі змінами), на підставі листа інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради від 18.01.2019 вх. № 8/293 прийнято рішення від 19.03.2019 №305 «Про вжиття заходів щодо усунення порушень правил Благоустрою території міста».

Пунктом 1 рішення зобов`язано власників самовільно встановлених на території міста гаражів, споруд (у тому числі пересувних), огорож демонтувати зазначені об`єкти власними силами протягом 5 днів з дня прийняття цього рішення та привести земельні ділянки на місцях демонтованих об`єктів до первісного стану.

Відповідно до пункту 2 Рішення у разі невиконання вимог пункту 1 цього Рішення інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради, КП «Управління контролю за благоустроєм міста» власними силами або із залученням інших комунальних підприємств та сторонніх організацій вжити заходів щодо усунення наслідків порушень Правил шляхом демонтажу об`єктів (п. 1 цього рішення), забезпечити їх транспортування та зберігання.

На виконання рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 19.03.2019 №305 комунальним підприємством «Управління контролю за благоустроєм міста» було демонтовано огорожу (ворота) за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з діями відповідача та третьої особи щодо демонтажу огорожі (воріт), позивач, як мешканець будинку, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Таким чином, зайняття земельних ділянок, порушення об`єктів благоустрою (їх частини) та використання їх не за цільовим призначенням повинно здійснюватися з дотриманням норм чинного законодавства.

Разом з тим, земельна ділянка, на якій розміщувалась зазначена у позові огорожа, використовувалась без правовстановлюючих документів та договорів оренди землі, без жодних документів, які б підтверджували право володіння чи користування земельною ділянкою за зазначеною адресою. Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон) та підпункту 2.4.2 Правил благоустрою території міста Дніпра, затверджених рішенням міської ради від 27.11.2013 № 44/43, громадяни у сфері благоустрою міста зобов`язані дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів тощо.

Згідно з підпунктом 3.2.1 Правил забороняється самовільно порушувати об`єкти благоустрою (їх частини) та/або використовувати їх не за цільовим призначенням; огороджувати території загального користування та/або чинити інші дії, що супроводжуються порушенням об`єктів благоустрою міста, змінення об`єктів благоустрою та/або погіршенням їх існуючого стану; чинити дії, які заважають використанню за своїм призначенням пожежних проїздів біля будівель, споруд, інших об`єктів тощо; самовільно обмежувати рух пішоходів і транспорту.

Підпунктом 19.3.1 Правил передбачено, що розміщення малих архітектурних форм, до яких належать відповідно до підпункту 2 ст. 21 Закону огорожі, ворота і ґрати, на об`єктах благоустрою міста, а саме на території загального користування, здійснюється відповідно до Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою, з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Частиною 1 статті 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Відповідно до частини 6 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян; видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів, організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Судом встановлено, що рішенням до переліку самовільно встановлених на території міста споруд, що підлягають демонтажу включено огорожу, розташовану по АДРЕСА_1.

Згідно з ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься становлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 7 п. (а) ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

З аналізу наведених норм, судом встановлено, що проведення робіт з встановлення огорожі (забору) потребує дозволу власника земельної ділянки.

Позивачем, як до позовної заяви, так і до виконавчого комітету Дніпровської міської ради надавалась копія схематичного плану земельної ділянки АДРЕСА_1 від 20.06.1968 року, з якого відомо, що вказана огорожа була збудована до 20.06.1968 року.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Суд зазначає, що копія схематичного плану земельної ділянки АДРЕСА_1 від 20.06.1968 року не є правовстановлюючим документом, який посвідчує право мешканців будинку АДРЕСА_1 самовільно встановлювати огорожу, здійснювати її монтаж або відновлювальні роботи.

Крім того, суд зазначає, що припис від 23.11.2018 року на момент розгляду справи судом та прийняття оскаржуваного рішення був чинним, позивачем не оскаржувався в судовому порядку, а відтак був обов`язковим до виконання.

Оскільки позивачем не були надані правовстановлюючі документи ані на земельну ділянку, ані на огорожу, а також, не було надано дозволу власника земельної ділянки, то відповідачем правомірно було винесено оскаржуване рішення та в подальшому демонтовано самовільно встановлену огорожу.

Суд враховує суспільний інтерес громади, який полягає в тому, що дані ворота огорожують територію загального користування та чинять дії, які заважають використанню за своїм призначенням пожежних проїздів та іншої спецтехніки, біля будівель, споруд або інших об`єктів, самовільно обмежує рух пішоходів та транспорту, тощо.

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем у відповідності до норм законодавства не надано суду правовстановлюючих документів, ані на земельну ділянку, ані на огорожу, а також, не було надано дозволу власника земельної ділянки на проведення відновлювальних робіт щодо монтажу огорожі на земельній ділянці по АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, ), третя особа: комунальне підприємство Управління контролю за благоустроєм міста (вул. Троїцька, 20а, м. Дніпро, 49101, ), про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та визнання протиправних дій - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук