Справа № 580/1293/20
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 квітня 2020 року справа № 580/1293/20

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Паламар П.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; далі - позивач) з позовом до Черкаської міської ради (18001, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36; далі - відповідач), в якому просить:

-визнати дії відповідача незаконними;

-зобов`язати скасувати протокол №10 і забезпечити медикаментами;

-відшкодувати шкоду 820 000 000 000 000 грн 00 коп.;

-забезпечити позивача безоплатною правовою допомогою;

-витребувати у відповідача протокол №10.

Відповідно до ст. 168 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов пред`являється до адміністративного суду шляхом подання позовної заяви.

Ознайомившись з позовною заявою, суддя встановив, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.

Частиною 2 статті 160 КАС України унормовано, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За приписами ч. 1 ст. 43 КАС України, здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Позовна заява підписана ОСОБА_1, однак до суду не надано жодного належним чином завіреного доказу щодо наявності адміністративної-процесуальної правоздатності.

Так, відповідно до пунктів 2, 11 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти, власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві в порушення вищевказаних норм статті 160 КАС України позивачем не зазначено: реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номеру і серії паспорта позивача, ідентифікаційного коду юридичної особи - відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку позивача та відповідача, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти позивача та відповідача, а також власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також не зазначено про підстави звільнення від сплати судового збору.

Окрім того, згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Однак, в порушення вищевказаної норми статті 160 КАС України, позивач в позовній заяві не викладає обставини щодо позовних вимог про визнання дій відповідача незаконними та зобов`язання відповідача вчинити дії та не зазначає правових норм, відповідно до яких порушені його права.

Частиною 4 ст. 161 КАС України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, позивачем не додано жодних доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Щодо вимоги про відшкодування шкоди у розмірі 820 000 000 000 000 грн 00 коп., суддя зазначає про таке.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб під час здійснення повноважень.

Частиною 5 статті 21 КАС України встановлено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами у порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до пункту 3 частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві зазначається ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Позивачем не зазначено яку саме шкоду (її характер: майновий, немайновий) він просить відшкодувати (моральну чи матеріальну), не зазначено чи таку шкоду заподіяно протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин та якими саме, не зазначено ціни позову та розрахунку суми шкоди.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Абз. 2, 4 підп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI) встановлено, що за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано фізичною особою, судовий збір справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року розміром 2102 грн.

На підставі ч. 3 ст. 6 Закону №3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Отже ставкою судового збору за подання цього позову є 11 350 грн 80 коп. (10 510 грн 00 коп. (5 розмірів прожиткового мінімуму) за майнову вимогу + 840 грн 80 коп. (0,4 розміру прожиткового мінімуму) за немайнову вимогу = 11 350 грн 80 коп.).

Тому за подання цього позову позивач має надати докази сплати судового збору у вищевказаному розмірі або належні докази звільнення від його сплати.

У позовній заяві позивач просить забезпечити його безоплатною правовою допомогою.

Однак суддя зазначає, що безоплатна правова допомога надається у порядку, передбаченому Законом України "Про безоплатну правову допомогу" №3460-VI від 02.06.2011.

Відповідно до частин 1, 2 статті 13 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" №3460-VI від 02.06.2011 безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" №3460-VI від 02.06.2011 право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо їхній середньомісячний дохід не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до закону для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, а також інваліди, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі, що не перевищує двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.

Статтею 15 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" №3460-VI від 02.06.2011 встановлено, що суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги; адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Згідно з частинами 1, 4 статті 18 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" №3460-VI від 02.06.2011 звернення про надання одного з видів правових послуг, передбачених частиною 2 статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правової допомоги особа або законний представник особи повинні подати документи, що підтверджують належність особи або осіб, стосовно яких звертається законний представник, до однієї з вразливих категорій осіб, передбачених частиною 1 статті 14 цього Закону.

Відтак, за отриманням безоплатної правової допомоги щодо складання позовної заяви, інших процесуальних документів, представництва інтересів в суді особа має право звернутись до Центру з надання безоплатної правової допомоги або територіального органу юстиції за місцем фактичного проживання.

Отримати правову допомогу можна звернувшись до найближчого центру з надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 1 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. (ч. 2 ст. 94 КАС України).

В порушення даного порядку, позивач надав до суду лише один примірник адміністративного позову для суду, а для відповідача в порушення ч. 1 ст. 161 КАС України примірник адміністративного позову та додатки до позову відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суддя встановив, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України, що має наслідком на підставі ч.1 ст.169 КАС України залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк тривалістю п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали, протягом якого останній має усунути недоліки позовної заяви.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.Г. Паламар