Справа № 760/17973/19
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/760/410/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 року м. Київ Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Ступак М.С.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Київській області, заступника начальника ГУ ДФС у Київській області Орленка Ігоря Миколайовича про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ГУ ДФС у Київській області, заступника начальника ГУ ДФС у Київській області Орленка Ігоря Миколайовича, в якому просив скасувати:

постанову №39 про накладення адміністративного стягнення, винесену заступником начальника Головного управління ДФС у Київській області Орленком І.М. 05.06.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 165-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., а справу закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення;

постанову №40 про накладення адміністративного стягнення, винесену заступником начальника Головного управління ДФС у Київській області Орленком І.М. 05.06.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 164-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85,00 грн., а справу закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення;

постанову №41 про накладення адміністративного стягнення, винесену заступником начальника Головного управління ДФС у Київській області Орленком І.М. 05.06.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 163-15 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн., а справу закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.06.2019 представником фізичної особи ОСОБА_1 були отримані протоколи про адміністративні правопорушення від 21.05.2019 р., складені головним державним ревізор-інспектором відділу планування контрольно-перевірочної роботи та контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб і самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Київській області Шоботенком Ю.М.: №39 - за ст.165-1 КУпАП, № 40 - за ст. 164-1 КУпАП, №41 - за ст. 163-15 КУпАП.

12.06.2019 представником фізичної особи ОСОБА_1 були отримані постанови від 05.06.2019 про накладення адміністративного стягнення, винесені заступником начальника ГУ ДФС у Київській області Орленком І.М. на підставі розгляду вказаних вище протоколів про адміністративні правопорушення: №39 - за ст.165-1 КУпАП про накладення на фізичну особу ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., №40 - за ст. 164-1 КУпАП про накладення на фізичну особу ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн., №41 - за ст.163-15 КУпАП про накладення на фізичну особу ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Вважає, що вказані постанови підлягають скасуванню, оскільки усі протоколи про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам, передбаченим ст. 256 КУпАП та інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства фінансів України №566 від 02.07.2016.

Постанови №39, №40, №41 від 05.06.2019 не відповідають вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки не містить відомостей про дату народження позивача, опис обставин, встановлених під час розгляду справи, місце, час вчинення і суть (склад) адміністративних правопорушень, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, за якою саме частиною відповідної норми КУпАП ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки ст.ст. КУпАП 163-15 і 164-1 містить по 2 частини, а ст. 165-1 містить 7 частин.

Крім того, вказано, що дата розгляду адміністративної справи вказана - 05.06.2019, а дата протоколу про адміністративне правопорушення - 21.06.2019, тобто, пізніше дати винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Також, позивач зазначає, що автором протоколів і постанов не враховано, що ОСОБА_1 є фізичною особою, а суб`єктами кожного із адміністративних правопорушень є фізична особа - підприємець, у зв`язку із чим фізична особа ОСОБА_1 не може бути суб`єктом вказаних адміністративних правопорушень.

Окрім цього, позивач посилається на те, що норми права і підзаконні акти, які вказані в протоколах і постановах як порушені ОСОБА_1 , не містять імперативних положень, тобто, не зобов`язують ОСОБА_1 як фізичну особу до вчинення конкретних дій або утриматися від їх вчинення, не передбачають конкретну поведінку для ОСОБА_1 як фізичної особи, що виключає можливість їх порушення по суті.

Також, при складанні протоколів і винесенні оспорюваних постанов не прийнято до уваги, що на підставу протоколів про адміністративні правопорушення і постанов про накладення адміністративного стягнення - Акт від 08.04.2019 №271/10-36-13-03/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової, невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних податків і зборів при отриманні доходу від здійснення діяльності, пов`язаної з будівництвом та продажем об`єктів нерухомого майна фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2013 по 31.12.2018», позивачем подано заперечення від 19.06.2019 до ГУ ДФС у Київській області у зв`язку із повною незгодою з даним Актом перевірки, а Наказ заступника начальника ГУ ДФС у Київській області Орленка І.М. №551 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), - оскаржено в судовому порядку.

Вказує, що оскільки оспорювані постанови є похідними, їх винесення до вирішення по суті питання щодо оскарження Акту перевірки та наказу про її призначення, є передчасним.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

05.09.2019 згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.09.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Сторонам було направлено копію ухвали від 06.09.2019 про відкриття спрощеного позовного провадження, також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

17.12.2019 на адресу суду від представника відповідача ГУ ДФС у Київській області Домашенка Т.Г. надійшов відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Посилається на те, що Головним управління ДФС у Київській області проведено перевірку фізичної особи ОСОБА_1 .

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2018 здійснював господарську діяльність, особливості оподаткування доходів від здійснення якої встановлено статтею 177 Кодексу.

Крім того, перевіркою дотримання встановленого порядку подання до контролюючих органів податкових декларацій встановлено неподання ОСОБА_1 декларацій про майновий стан і доходи 2013 - 2018 роки, чим порушено п.49.2, п.п.49.18.5 п.49.18 ст. 49, п.177.11 ст. 177 Кодексу.

Для проведення документальної позапланової виїзної перевірки Книгу обліку доходів і витрат платником податку - фізичною особою ОСОБА_1 не надано, чим порушено вимоги п.44.1 ст. 44, п. 177.10 ст. 177 Кодексу.

Також, зазначив, що ОСОБА_1 обрав спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до Києво-Святошинської ОДПІ та зареєструвався платником податку другої групи.

Перевіркою встановлено, що в розрахунку доходу за попередній 2015 календарний рік ОСОБА_1 зазначено суму доходу від здійснення господарської діяльності в розмірі 0,00 грн., проте згідно наявної податкової інформації сума доходу від провадження господарської діяльності ОСОБА_1 за 2015 рік склала 151385221,75 грн., чим порушено п.п. 298.1.4. п.298.1. ст. 298 Кодексу.

Таким чином, дохід отриманий ОСОБА_1 за період з 01.05.2016 по 30.06.2016 підлягає оподаткуванню за правилами, визначеними ст. 177 Кодексу.

Враховуючи всю наявну в ГУ ДФС у Київській області інформацію, яка зібрана та опрацьована відповідно до ст.72 та.ст.74 Кодексу, надану інформацію та її документальне підтвердження під час проведення перевірки, платник податків фізична особа ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2018 отримував дохід від провадження підприємницької діяльності (продажу об`єктів нерухомого майна та надання в оренду обладнання), який згідно з п.164.1 ст. 164 Кодексу підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи всього у су мі 331920951,29 грн., у тому числі в 2013 р. - 23188498,00 грн., 2014 р. - 81415740,54 грн., 2015р. - 151385221,75 грн., 2016р. - 42753181,00 грн., 2017 р. - 18279350,00 грн., 2018 р. - 14898960,00 грн.

Податкові декларації про майновий стан і доходи за 2013 - 2018 роки ОСОБА_1 не подавались, дохід отриманий від здійснення підприємницької діяльності не декларувався, чим порушено п. 44.1 ст.44. п. 177.10 ст. 177 Кодексу.

Також, представник відповідача зазначає, що за результатами документальної позапланової перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 встановлено порушення абз.1 п.2 ч.1 ст. 7, п.11 ст. 8, ч.2 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями) в частині заниження єдиного соціального внеску за період з 01.01.2013 по 31.12.2018 у розмірі 612 595,67 грн. (з урахуванням сплати), в т.ч. за 2013 рік 81 612,63 грн., за 2014 рік 89 529,12 грн., за 2015 рік 89 995,12 грн., за 2016 рік 94 303,00 грн., за 2017 рік 109 725,00 грн., за 2018 рік 147 430,80 грн.

Перевіркою встановлено неподання звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2013, 2014, 2015, 2017 та 2018 роки, чим порушено п.2, п.9, п. 11 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435.

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові: виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до положень п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Порядок проведення контролюючими органами документальних позапланових перевірок і підстави для їх призначення врегульовано статтею 78 Податкового кодексу України,

Зокрема, згідно з підпунктами 78.1.1. пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі: отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення га їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня. наступного за днем отримання запиту (підпункт 78.1.1):

Пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Встановлено, що заступником начальника ГУ ДФС у Київській області видано наказ від 13.03.2019 №551 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 .

Також, встановлено, що копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 13.03.2019 №551 та письмове повідомлення від 13.03.2019 надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу ОСОБА_1 .

Разом з тим, встановлено, що на підставі пп.78.1.2, пп78.1.13.п.78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України, відповідно до наказу ГУ ДФС у Київській області №551 від 13.03.2019, головним державним ревізор-інспектором відділу планування контрольно-перевірочної роботи та контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб і само зайнятих осіб ГУ ДФС у Київській області Шоботенком Ю.М., проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних податків і зборів при отриманні доходу від здійснення діяльності, пов`язаної з будівництвом та продажем об`єктів нерухомого майна за період з 01.01.2013 по 31.12.2018.

За результатами перевірки складено Акт від 08.04.2019 №271/10-36-13-03/ НОМЕР_1 , відповідно до якого встановлені порушення фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 :

пункту 44.1 ст.44, п.177.10 ст. 177 Кодексу в частині не надання книги обліку доходів і витрат;

пункту 177.1, п.177.2 ст.177 Кодексу в частині заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб всього у сумі 60 604 378,32 грн., у т.ч. за 2013р. - 2779866,96 грн., за 2014 р. - 10777036,41 грн., за 2015р. - 27649644,45 грн., 2016р. - 5452126,29 грн., 2017р. - 11911295,34 грн., 2018р. - 2034408,87 грн.;

абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 11 ст. 8, ч. 2 ст. 9 Закону України від 08.07.2010р. №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями) в частині заниження єдиного соціального внеску за період з 01.01.2013 по 31.12.2018 в розмірі 613 233,67 грн., в т.ч. за 2013 рік 81 612,63 грн., за 2014 рік 89 529,12 грн., за 2015 рік 89 995,12 грн., за 2016 рік 94 941,00 грн., за 2017 рік 109 725,00 грн., за 2018 рік 147 430,80 грн.;

пунктів 2, 9 та 11 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.215 №435 в частині неподання звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2013 - 2018 роки;

пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Кодексу в частині заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2015 по 31.12.2018 у сумі у сумі 135 6919,45 грн.;

пункту 49.2 ст.49, пп.49.18.5 п.49.18 ст.49, абз.2 п.177.11 ст.177 в частині не подання ОСОБА_1 декларацій про майновий стан і доходи за 2013- 2018 роки;

пункту 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями);

статті 58 частини 6 статті 128 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року №436-1V в частині здійснення господарської діяльності без державної реєстрації фізичної особи - підприємця та не забезпечення ведення обліку результатів своєї підприємницької діяльності відповідно до вимог законодавства;

статті 18 Закону України від 15.05.2003 №755-1V «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в частині неподання державному реєстратору документів для державної реєстрації фізичної особи - підприємця.

Вказаного позивачем не спростовано.

За наслідками перевірки 21.05.2019 головним державним ревізор-інспектором відділу планування контрольно-перевірочної роботи та контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб і самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Київській області Шоботенком Ю.М. було складено відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення:

№39 за ст.163-15 КУпАП в частині порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги),

№ 40 за ст. 164-1 КУпАП в частині неведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов`язкову форму обліку;

№41 за ст. 165-1 КУпАП в частині порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та неподання звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

05 червня 2019 року заступник начальника Головного управління ДФС у Київській області Орленко І.М., розглянувши справи про адміністративні правопорушення за протоколами №39, №40, №41 від 21.05.2019 року, акт документальної планової виїзної перевірки від 08.04.2019 р. № 271/10-36-13-03/ НОМЕР_1 , виніс постанови №39, №40, №41 про накладення адміністративного стягнення, якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 165-1, 164-1, 163-15 КУпАП та накладено штрафи у розмірі 1 700,00 грн., 85,00 грн. та 510,00 грн.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положень статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до приписів статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

Оскарження постанов у справі про адміністративне правопорушення, винесених органами доходів і зборів, здійснюється у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення та розділом IV Інструкції оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.07.2016 р. № 566, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 липня 2016 року № 1046/29176.

Розділом IV Інструкції передбачено, що постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено до вищестоящого органу доходів і зборів (вищестоящої посадової особи) в порядку та строки, встановлені Кодексом України про адміністративні правопорушення, або до суду в порядку та строки, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України.

Статтею 289 КУАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ст. 291 КУАП, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили, зокрема, після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Форми протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення передбачені Інструкцією з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 02 липня 2014 року № 566 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 липня 2016 року за № 1046/29176.

Оскаржувані постанови містять посилання на норму, відповідно до якої особа притягується до відповідальності та норму, за порушення якої правопорушника притягнуто до відповідальності.

Що стосується посилань позивача на те, що форма протоколів та оспорюваних постанов не відповідає вимогам закону, то суд не приймає їх до уваги, оскільки форма протоколів та постанов встановлюється Наказом Міністерства фінансів України №566 від 02.07.2016 року «Про затвердження Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення».

Жодної невідповідності протоколів та оспорюваних постанов судом не встановлено, а тому посилання позивача є необґрунтованими.

Разом з тим, позивачем в позові зазначено, що при складанні протоколів і винесенні оспорюваних постанов не прийнято до уваги, що на підставу протоколів про адміністративні правопорушення і постанов про накладення адміністративного стягнення - Акт від 08.04.2019 р. №271/10-36-13-03/ НОМЕР_1 , подано заперечення від 19.06.2019 до ГУ ДФС у Київській області у зв`язку із повною незгодою з даним Актом перевірки, а Наказ заступника начальника ГУ ДФС у Київській області Орленка І.М. №551 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), - оскаржено в судовому порядку.

Однак доказів в підтвердження оскарження акту перевірки та наказу до суду не надано.

На час розгляду цієї справи позивачем не надано доказів того, чи відкрито провадження по справі за фактом оскарження акту перевірки та наказу та чи прийнято відповідне судове рішення за вказаним позовом.

Відповідно до ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Таким чином, суд вважає, що оскільки дію рішення суб`єкта владних повноважень щодо призначення позапланової перевірки не було зупинено, прийняття рішення за результатами її проведення є правомірними.

Враховуючи те, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанови винесені з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП, ПК України та Інструкцією, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 121, 139, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Київській області, заступника начальника ГУ ДФС у Київській області Орленка Ігоря Миколайовича про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М.Букіна