Справа № 585/2426/19
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 р. Справа № 585/2426/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.12.2019 (суддя Машина І.М., 42000, м. Ромни, вул. Соборна,12) по справі № 585/2426/19

за позовом ОСОБА_1

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України , головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області Халєєва Андрія Сергійовича

про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області Халєєва Андрія Сергійовича, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову № 83 по справі про адміністративне правопорушення від 20 червня 2019 року.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.12.2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти постанову про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства, а висновки суду є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 20.05.2019 по 25.05.2019 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Макаренком О.М. на підставі направлення від 17.05.2019 №231 та звернення ОСОБА_2 (вх. №40-1018-1755 від 26.04.2019) та виявлення факту самочинного будівництва об`єктів проведено позапланову перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності об`єкту будівництва за адресою АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки складений акт дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №231 від 24.05.2019 р., відповідно до висновків якого встановлено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 здійснено будівництво гаражу «Б» та сараю "В1" без будівельного паспорту та дозвільних документів, отриманих від органу державного архітектурно-будівельного контролю, а отже самочинно, що є порушенням ч.1 ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 34 та ч. 1,2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 1,2 п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 466.

На підставі акту перевірки складений протокол про адміністративне правопорушення від 24.05.2019 р. та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 231-2 від 24.05.2019 року .

Постановою по справі про адміністративне правопорушення № 83 від 20.06.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою про адміністративне правопорушення позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова про накладення штрафу прийнята з дотриманням порядку розгляду адміністративних матеріалів. Також суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 533 від 23 травня 2011 року (зі змінами та доповненнями) (далі-Порядок №533), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з п.12 Порядку №533 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані: у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб`єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю; надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручати особисто під розписку керівнику суб`єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки складається відповідний акт.

Відповідно до п. 13 Порядку № 533 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Згідно з п.14 Порядку № 533 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п. 16 Порядку № 533 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно з п. 17 Порядку №533 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Відповідно до п. 18 Порядку №533 керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта. Один примірник акта перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.

Завірена належним чином копія акта, складеного посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами проведеної на об`єкті будівництва перевірки, щодо невиконання приписів, виданих органом державного архітектурно-будівельного контролю генеральному підряднику (підряднику), стосовно порушень вимог нормативно-правових актів, будівельних норм та нормативних документів у сфері містобудівної діяльності, затверджених проектних рішень під час будівництва об`єктів та/або зупинення підготовчих та будівельних робіт надсилається до апарату Держархбудінспекції як органу ліцензування для прийняття відповідного рішення.

Згідно з п. 19 Порядку №533 Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Відповідно до п.20 Порядку №533 протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з п. 21 Порядку №533 якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно з ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Матеріалами справи встановлено, що у період з 20.05.2019 по 25.05.2019 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Макаренком О.М. на підставі направлення від 17.05.2019 №231 та звернення ОСОБА_2 (вх. №40-1018-1755 від 26.04.2019) проведено позапланову перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності об`єкту будівництва за адресою АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт №231 від 24.05.2019 р.

Так, за висновками вказаного акту, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 здійснено будівництво гаражу «Б» та сараю "В1" без будівельного паспорту та дозвільних документів, отриманих від органу державного архітектурно-будівельного контролю, а отже самочинно, що є порушенням ч.1 ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 34 та ч. 1,2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 1,2 п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 466.

За результатами вказаної перевірки головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу УДАБІ Макаренком О.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 96 КУпАП, в якому були зафіксовані факти порушення, вказані в акті перевірки.

Також за результатами позапланової перевірки за адресою: АДРЕСА_1 відповідачем 24.05.2019 був складений припис № 231-2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, відповідно до якого позивачу було поставлено вимогу усунути виявлені порушення містобудівного законодавства шляхом введення в експлуатацію сараю «В1» та гаража «Б» або вжити інші заходи для усунення порушення, які не суперечать вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Приписом позивачу було встановлено термін виконання вимог - 24.07.2019 (а.с.89).

27.05.2019 позивачу листом був надісланий акт перевірки від 24.05.2019, припис про усунення порушень від 24.05.2019 № 231-2 та протокол про адміністративне правопорушення № 231-2 від 24.05.2019. Також позивача повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення о 16-00 год. 06.06.2019 р. за адресою по бульв. Свободи, м. Ромни у приміщенні № 8 Роменської районної адміністрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.90, 92) (а.с.90, 92).

На вказану дату для розгляду протоколу ОСОБА_1 з`явився та подав заяву про відкладення в зв`язку з зайнятістю його захисника в іншому процесі (а.с. 92), у зв`язку із чим розгляд справи був відкладений на 20.06.2019 на 14-00, про що позивача повідомлено завчасно 12.06.19, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.93 зворот).

20.06.2019 ОСОБА_1 не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності на іншу дату не надав. Одночасно позивачем подано заяву про відвід головному інспектору Макаренку О.М.

20.06.2019 головним інспектором будівельного нагляду Управління державної архітектурної будівельної інспекції у Сумській області Халєєвим А.С. винесено постанову №83 про справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 с. 96 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 4250 гривень.

Отже, враховуючи наявність даних про своєчасне сповіщення позивача про місце і час розгляду справи та відсутність клопотань про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідачем дотримано процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи позивача щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений нормами КУпАП.

Щодо висновків суду першої інстанції про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про основи містобудування» (в редакції з 1992 по 2011), забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому земельним законодавством, та одержання дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.1993 № 225 «Про затвердження Положення про державний архітектурно-будівельний контроль» (в редакції з 07.04.1995 по 02.06.2011) Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють: Державна архітектурно-будівельна інспекція (Держархбудінспекція) у складі Держкоммістобудування; інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у складі органів містобудування і архітектури в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, містах обласного підпорядкування, районах.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю виконують такі основні функції:

1) видача забудовникам дозволів на виконання робіт з будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту (далі - будівельні роботи), реєстрація об`єктів, на яких виконуються ці роботи, у порядку, встановленому Держкоммістобудування;

2) реєстрація відповідальних інженерно-технічних працівників будівельних, ремонтно-будівельних, реставраційних, проектних організацій та організацій замовників, які здійснюють безпосередньо керівництво будівельними роботами, технічний і авторський нагляд;

3) участь у встановленому порядку в роботі комісій з прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, а також у розслідуванні причин аварій на будівництві;

Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 № 273 «Про затвердження Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт» (в редакції з 25.12.2000 по 19.02.2010), це положення встановлює порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту об`єктів.

Положення обов`язкове для застосування усіма суб`єктами будівництва незалежно від форм власності, відомчої належності та джерел фінансування.

Дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших об`єктів, розширення і технічного переоснащення (далі - роботи з будівництва) є документом, що посвідчує право забудовника (замовника) та генерального підрядника на виконання будівельних робіт. у відповідності до затвердженої проектної документації, підключення до інженерних мереж та споруд та надає право відповідним службам на видачу ордера на проведення земляних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями держ архітектурно-будівельного контролю, які одночасно ведуть реєстр наданих дозволів.

Виконання будівельних робіт без вищезазначеного дозволу забороняється.

Матеріалами справи встановлено, що згідно з договором дарування, укладеним 11 липня 1994 року ОСОБА_1 отримав в дар 39 /100 частини житлового будинок за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 800 кв. м.

Згідно з технічним паспортом на житловий будинок по АДРЕСА_1 , складеного 20.11.1997 мається відмітка про самочинно побудовані будівлі - гараж «Б» (а.с. 33-34).

Колегія суддів зазначає, що відповідальність за виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні була встановлена ч.5 ст. 96 КУпАП в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівної діяльності» № від 22.12.2011 р. N 4220-VI.

В подальшому редакція ст. 96 КУпАП була змінена та відповідальність за виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні була встановлена ч.4 ст. 96 КУпАП

Отже на момент будівництва гаражу «Б» у позивача був відсутній обов`язок повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо порушення позивачем ч.4 ст. 96 КУпАП, а саме виконання будівництва гаражу «Б» у 1997 році без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, у зв`язку із чим вказані обставини не можуть бути покладені в мотивувальну частину судового рішення, як підстава для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, згідно з технічним паспортом на вказаний будинок від 19.11.2018 на експлікації окрім гаража «Б» відображено сарай «В1», який згідно довідки КП «Роменське МБТІ» від 28.02.2018 станом на 01.01.2013 не значився як побудований.

Жодних доказів того, що самочинно збудований сарай літ. «В1» належать позивачу на підставі Договору дарування від 11.07.1994 року матеріали справи не містять.

Частиною 1 ст.27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Таким чином, будівельний паспорт визначає вимоги до розміщення, у тому числі, господарських будівель і споруд.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд 018-2000:

споруди - це будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт;

будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів.

Згідно із Порядком проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 03 липня 2018 року N 158 господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо та прибудови до них.

Визначення господарських споруд та господарських будівель наведено і в Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001. Так, згідно вказаної Інструкції господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо, та прибудови до них.

Таким чином, будівництво позивачем сараю відноситься до будівництва господарських будівель, яке, з огляду на положення ч.1 ст.27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передбачає необхідність отримання будівельного паспорту.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, виконання будівельних робіт на об`єктах будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та на об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт, можливе лише після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до ч.4 ст.96 КУпАП виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятдесяти до трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції стосовно того, що позивачем виконано будівництво сараю літ. «В1» без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, чим порушено частину 4 статті 96 КУпАП.

Частиною 1 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17.

Таким чином, виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.

Отже, враховуючи вимоги чинного законодавства, відповідачем правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у строки, передбачені ст. 38 КУпАП, а саме з протягом двох місяців з моменту виявлення правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що порушення позивачем вимог містобудівного законодавства є наслідком застосування до нього відповідальності у вигляді застосування штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем застосовано до позивача штраф у мінімальному розмірі, визначеному ч.4 ст. 96, а тому підстави для зменшення його розміру відсутні.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, проте із помилковим застосуванням норм матеріального права в частині висновків про порушення позивачем ч.4 ст. 96 КУпАП, а саме виконання будівництва гаражу «Б» у 1997 році без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, що є підставою для зміни мотивувальної частини рішення відповідно до ч. 4 статті 317 КАС України.

Відповідно до ч. 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.12.2019 по справі № 585/2426/19 змінити в мотивувальній редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.12.2019 по справі № 585/2426/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко Г.Є. Бершов