Справа № 400/416/19
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 р. Категорія: 108020000м.ОдесаСправа № 400/416/19
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

час і місце ухвалення: письмове провадження,

м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Енергетичної митниці Держмитслужби на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" до Енергетичної митниці ДФС про визнання протиправною та скасування картки відмови від 04.01.2019 № UA 903150/2019/00001, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Енергетичної митниці ДФС про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA 903150/2019/00001 від 04.01.2019, мотивуючи його тим, що всі дані до митної декларації позивачем внесені достовірні. Розбіжність між даними густини палива при температурі 150 С, визначені позивачем на підставі паспорта якості та зазначені у висновку Харківського управління з питань експертиз та досліджень ДПМЕ ДФС № 103 від 03.01.2019 знаходиться у межах допустимої згідно з ДСТУ ЕН ІSО 3675:2012 похибки вимірювання.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA 903150/2019/00001 від 04.01.2019 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що наявні два фактичні результати випробувань, які відрізняються (в даному випадку відрізняється густина), що в свою чергу впливає на розмір акцизу, який в даному випадку вимірюється в літрах та температурі - 150 С.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що позивач уклав договір купівлі-продажу дизельного палива від 03.01.2018 з Акціонерним товариством "ОРЛЕН ЛЕТУВА". В грудні 2018 контрагент позивача здійснив поставку дизельного палива об`ємом 137,636 тис. літрів та вагою 114362 кг.

З метою митного оформлення дизельного палива позивачем 19.12.2018 подана митна декларація ІМ 40 ДЕ № UA 903150/2018/004095. Відповідно до паспорту якості № 131828 від 18.09.2018 у графі 31 декларації маркування та кількість Автомобільного дизельного пального Арктик,1 клас, стандарт. Також зазначив, що густина (щільність) проби за температурою 150 С складає 830,9 кг/м3 та у графі 47 розраховані митні платежі: акцизний податок та податок на додану вартість.

Під час митного оформлення відповідачем було взято проби і зразки товару, які були направлені до відокремленого підрозділу спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень - Харківського управління з питань експертиз та досліджень ДПМЕ ДФС.

Харківським управлінням з питань експертиз та досліджень ДПМЕ ДФС від 03.01.2019 складено висновок № 103, в якому зазначено, що отримані результати лабораторних досліджень проби не суперечать вимогам ДСТУ 7688:2015 "Паливо дизельне ЄВРО. Технічні умови" та визначена густина палива при температурі 150С - 830,7 кг/м3.

На підставі цього висновку відповідач склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA 903150/2019/00001 від 04.01.2019, в якій зазначив, що відповідно до вимог ст. 256 МК України митний орган може відмовити в митному оформленні товарів за наявності обґрунтованих підстав. Позивачем порушено ст. 257 МК України, а саме: невідповідність інформації у графах 31, 47 МД результатам досліджень, зазначеним у висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС від 03.01.2019.

Не погоджуючись із вищевказаним, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що проведена відповідачем та судом експертиза не спростовує те, що позивачем у графах митної декларації 31, 47 наведені точні відомості та встановлена похибка густини дизпалива не може вплинути на донарахування митних платежів, а тому картка відмови від 04.01.2019 не відповідає критеріям, яким повинне відповідати рішення суб`єкта владних повноважень відповідно до ч.2 ст.2 КАС України.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Згідно зі ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч.6,7, ст.257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Позивач з метою митного оформлення товару подав електронну митну декларації, в якій в графі 31 зазначив опис товару відповідно до даних, які зазначені у паспорті якості № 131828 від 18.09.2018.

В графі митної декларації 47 "Нарахування платежів" відповідно до вимог Наказу Міністерства фінансів України від 30.045.2012 № 651 "Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку адміністративного документа" наводяться відомості про нарахування митних платежів. У першій колонці "Вид" зазначається код виду платежу відповідно до класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами.

У другій колонці "Основа нарахування" зазначаються:

- при нарахуванні вивізного мита: за адвалорною ставкою - митна вартість товару, зазначена в графі 45 МД;

- за специфічною ставкою - кількість товару у відповідних одиницях вимірювання та обліку.

У третій колонці "Ставка" зазначаються:

- при нарахуванні плати - установлений законодавством розмір ставки плати;

- при нарахуванні вивізного мита - установлений законодавством розмір ставки вивізного мита.

У четвертій колонці "Сума" зазначається нарахована сума вивізного мита чи плати.

Відповідач вважає, що позивачем при заповненні графи 47 митної декларації, а саме при визначені суми акцизного податку визначено не правильно об`єм дизпалива, який вплинув на нарахування митних платежів.

Позивач для визначення об`єму ввізного товару поділив вагу на густину(щільність) та отримав об`єм товару, зазначений у декларації 137, 636 х 139, 5 євро (ставка податку для цього виду товару визначена Податковим Кодексом України для товарів з кодом УКТЗЕД 27101943, зазначеного у графі 33 МД).

Апелянт вважає, що позивач повинен був визначити об`єм товару на підставі висновку за результатами дослідження Харківського управління з питань експертиз, в якому густина (щільність) дизпалива склала не 830,9 кг/м3, а 830,7 кг/м3, що впливає на об`єм товару.

Висновком експерта від 27.09.2019 № 13333/19-34 густина палива при температурі 150С склала 830,6 кг/м3. Вимоги згідно ДСТУ 7688:2015 густини складає в межах 800-845 кг/м3. Розбіжностей у фізико-хімічних показниках між висновком Харківського управління з питань експертиз та досліджень ДПМЕ ДФС від 03.01.2019 та фізико-хімічними показниками отриманими в ході судової експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів наданої на дослідження речовини практично не існує. Методом визначення густини аерометром підтверджуються(не суперечать) дані паспорту якості № 131828 від 18.09.2018, що в подальшому були відображені у митній декларації ІМ 40ДЕ № UA 903150/2018/004095 від 19.12.2018.

Аналіз норм Митного Кодексу України дає підстави для висновку, що відповідач може відмовити у митному оформлені товару, якщо декларант не виконав умов, визначених цим Кодексом. Відповідачем у спірному рішенні зазначено, що позивач порушив ст.257 МК України, оскільки повинен був зазначити в митній декларації точні відомості про товар, а позивач зазначив невідповідну інформацію.

Позивач у МД в графах 31, 47 зазначив достовірну інформацію на підставі паспорта якості.

Тобто, апелянт не довів суду наявність правових підстав для прийняття картки відмови у митному оформлені товару, не обґрунтував правомірність своєї відмови. Не надав суду доказів порушення позивачем ст. 257 МК України. Не довів суду належними доказами, що позивачем невірно зазначена густина дизпалива, що вплинуло на нарахування митних платежів. Проведена відповідачем та судом експертиза не спростовує те, що позивачем у графах митної декларації 31,47 наведені точні відомості. Встановлена похибка густини дизпалива не може вплинути на донарахування митних платежів. Картка відмови від 04.01.2019 не відповідає критеріям, яким повинне відповідати рішення суб`єкта владних повноважень відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці Держмитслужби, - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року по справі № 400/416/19, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідача Семенюк Г.В.
Судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.