Справа № 160/1033/20
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року Справа № 160/1033/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
27 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної гвардії України, в якій позивач просить суд:
визнати дії Головного управління Національної гвардії України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням 25% часткової втрати працездатності без установлення інвалідності по захворюванню, пов`язаному із захистом батьківщини ОСОБА_1 - протиправними;
зобов`язати Головне управління Національної гвардії України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з установленням 25% часткової втрати працездатності без установлення інвалідності по захворюванню, пов`язаному із захистом батьківщини не менше за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в період проходження військової служби він захворів на ряд захворювань, які пов`язані з проходженням військової служби і суттєво ускладнюють його життя. Позивачеві необхідно систематично лікуватися та вживати профілактичних заходів. Відповідно до листа відповіді від 24.10.2019 року № М-41/8-2071 позивач звертався до Центрального територіального управління Національної гвардії України щодо виплати йому одноразової грошової допомоги на що йому було відмовлено. Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2020 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2020 року адміністративну справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Вказаною ухвалою відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження.
Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
18 січня 2013 року між ОСОБА_1 (далі- позивач) та Міністерством внутрішніх справ України в особі Командира військової частини НОМЕР_1 ВМС України Радієвського О.В. було укладено контракт про проходження позивачем військової служби у внутрішніх військах МВС України строком на 3 роки (а.с. 6).
Витягом з наказу від 21.01.2013 року №2 о/с підтверджується, що позивача призначено старшим стрільцем 1 відділення 3 патрульного взводу 1 патрульної роти 1 патрульного батальйону (а.с.7).
Витягом з наказу від 11.05.2017 року №108 підтверджується, що дію контракту про проходження позивачем військової служби у Національній гвардії України припинено та виключено його зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення відповідно до пункту «б» частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я (а.с. 8).
Згідно зі Свідоцтвом про хворобу № 10 від 13 березня 2017 року гарнізонною військово-лікарською комісією в Дніпропетровській області позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час та виявлено захворювання, пов`язане з захистом Батьківщини (а.с. 11).
Листом Центрального територіального управління Національної гвардії України від 24.10.2019 року № М-41/8-2071 позивачу відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги під час виконання обов`язків військової служби через відсутність правових підстав для прийняття висновку командиром військової частини НОМЕР_2 (а.с. 17).
Позивач вважаючи таку відмову протиправною звернувся до суду із вказаним позвом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).
Відповідно до ст. 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до ч. 2 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у випадках, передбачених п. п. 4- 9 п. 2 ст. 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги, за приписами ч. 9 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначається Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України постановою від 25 грудня 2013 року N 975 затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Згідно з п. 11 цього Порядку військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Відповідно до п. 12 Порядку N 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Пунктом 13 Порядку N 975 встановлено, що розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Згідно п.п. 2 п. 1 Загальних положень такого Положення, в апараті Міністерства оборони України утворюється спеціальна комісія (далі - Комісія) з метою виконання пункту 13 Порядку 975, за яким керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. В свою чергу розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Системний аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що передумовою отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується Міністерством оборони України, є звернення до уповноваженого органу, в даному випадку - відповідачу, із відповідною заявою та іншими необхідними документами, які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, який направляється розпоряднику бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення (про призначення чи про відмову в призначенні такої допомоги).
При цьому, на відповідача покладено обов`язок направити до Міністерства оборони України висновок та документи для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, а до компетенції Міністерства оборони України віднесено прийняття відповідного рішення.
Підпунктом 27 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 N 671 "Про затвердження Положення про Міністерство оборони України" зазначено, що Міністерство оборони України приймає рішення щодо розподілу бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Міноборони.
Таким чином, за приписами зазначених норм, прийняття рішення про призначення або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги віднесено до компетенції Міністерства оборони України, а відповідач має обов`язок у 15-ти денний строк з дня реєстрації документів направити до Міністерства Оборони України висновок з поданими документами для прийняття вказаного рішення.
Відповідні правові висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 22.05.2018 у справі N 750/5109/17.
Судом встановлено, що позивач звернувся до Центрального територіального управління Національної гвардії України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, однак відповідач листом від 24.10.2019 року повідомив про відсутність правових підстав для прийняття висновку командиром військової частини НОМЕР_2 щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, оскільки документи не підтверджують факт утрати працездатності внаслідок поранення під час виконання обов`язків військової служби (а.с. 16-17).
Таким чином, Головне управління Національної гвардії України фактично допустило бездіяльність щодо не складання висновку та не надіслання його разом з поданими документами до Міністерства оборони України для прийняття рішення з питання виплати позивачу одноразової грошової допомоги.
Судом не встановлено, а сторонами доказів складання та направлення розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги складеного керівником уповноваженого органу у встановлений строк суду не надано.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Національної гвардії України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, оскільки прийняття рішення про призначення або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги віднесено до компетенції Міністерства оборони України, після отримання документів, визначених пунктами 10 і 11 цього Порядку.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідну відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги було надано Центральним територіальним управлінням Національної гвардії України, яке не є повноважним органом для прийняття відповідного рішення, а відтак вказана відмова є протиправною.
Так, згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких вона просить, суд на підставі ч.2 ст.9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права, та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Вказана позиція кореспондується з викладеною в постанові Верховного Суду від 15 листопада 2019 року у справі №820/1916/18.
Таким чином, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача, буде визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної гвардії України щодо неналежного розгляду заяви та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві з дотриманням процедури, передбаченої Порядком №975.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Враховуючи звільнення позивача від судових витрат відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5, розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 9, 139, 241-247, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної гвардії України щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги.
Зобов`язати Головне управління Національної гвардії України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги з дотриманням процедури, передбаченої Порядком №975.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев