Справа № 560/1628/20
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1628/20
РІШЕННЯ

іменем України

24 квітня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03 березня 2020 року про відсутність можливості проведення перевірки на відповідність первинним документам сум заробітної плати, які вказані в довідці від 27.07.2004 №1, виданій малим впроваджувальним підприємством "Компас-ООО" та відсутності підстав для врахування довідки про заробітну плату від 27.07.2007 №1 для обчислення розміру пенсії;

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області врахувати довідку про заробітну плату, видану малим впроваджувальним підприємством "Компас-ООО", включити до страхового стажу період стаціонарного навчання в технікумі в 1968-1972 роках, перерахувати коефіцієнт страхового стажу та індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 згідно з нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.10.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 02.08.2004 він отримував пенсію за віком, обчислену за нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

При проведенні перерахунку пенсії з 01.10.2017 не була врахована довідка про заробітну плату №1 від 27.07.2004 МВП "Компас-ООО", яка видана на підставі платіжних відомостей про нараховану заробітну плату. Також не враховано при обчисленні страхового стажу період стаціонарного навчання в технікумі в 1958-1962 роках. Зазначене зумовило неправильний розрахунок коефіцієнта страхового стажу та індивідуального коефіцієнта заробітної плати.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що з 02.08.2004 ОСОБА_1 отримував пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

При цьому, оскільки розмір пенсії позивача, обчисленої відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" був вищим, ніж розмір пенсії за Законом України "Про державну службу", ОСОБА_1 , в силу положень пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", автоматично, без його звернення, з 01.10.2017 переведено на пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З 01.10.2017 відповідно до Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" проведено перерахунок пенсій, призначених згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням середньої заробітної плати по Україні 3764,40 грн і з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% та з використанням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - 1452,00 грн.

Відповідно до пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2017 проведено перерахунки пенсій, призначених і за спеціальними законами, у тому числі за Законом України "Про державну службу".

Обчислення розміру пенсії за віком позивачу проведено з урахуванням страхового стажу 44 роки 10 місяців 11 днів (враховано по 31.07.2004), коефіцієнт страхового стажу - 0,44833. Заробітну плату враховано за періоди роботи з 01.01.1992 по 31.12.1996 згідно з довідкою від 25.07.2004 №7/1, виданою Асоціацією підприємств і організацій м. Кам`янця-Подільського "Компас", та з 01.07.2000 по 31.07.2004 відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 2,15977.

Вказує на відсутність підстав для врахування довідки про заробітну плату від 27.07.2004 №1, виданої малим впроваджувальним підприємством "Компас-ООО", оскільки вона не підтверджена первинними документами.

Звертає увагу на те, що позивач не надавав до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області копії витягів з книги обліку трудового стажу та заробітної плати за 1992-1996 роки, долучені до позовної заяви.

Крім того, позивач просить включити до страхового стажу період стаціонарного навчання в технікумі в 1968-1972 роках, однак, у зазначений період позивач не перебував на стаціонарному навчанні. У Кам`янець-Подільському технікумі позивач навчався з 01.09.1958 по 29.06.1962, і цей період враховано відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 , що підтверджується розрахунком його стажу.

Зазначає, що позивач просить врахувати для обчислення розміру його пенсії довідку №1 від 27.07.2007, проте в матеріалах пенсійної справи міститься довідка №1 від 27.07.2004.

До суду надійшли зауваження ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення.

За змістом зауважень, які надійшли до суду від позивача слідує, що вони відповідають вимогам статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України, містять мотиви та підстави, з яких ОСОБА_1 не визнає та відхиляє наведені відповідачем у відзиві заперечення та мотиви. Тому, на думку суду, вказані зауваження є відповіддю на відзив.

Суд зазначає, що ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.03.2020 відкрито провадження в цій справі відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, частиною 3 вказаної статті визначено, що заявами по суті справи є позов та відзив. Тобто, подання відповіді на відзив не передбачено. Разом з тим, з метою досягнення ефективності справедливого розгляду шляхом забезпечення стороні процесу права представити перед судом ті аргументи, що вона вважає важливими для справи, суд приймає відповідь на відзив позивача до розгляду.

Позивач у відповіді на відзив зазначає, що під час особистого прийому в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області пред`явив оригінали довідки №1 від 27.07.2004 МВП "Компас-ООО" та первинних документів про нарахування заробітної плати працівникам МВМ "Компас-ООО". Звертає увагу на допущену описку при зазначенні дати довідки в прохальній частині позову.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.03.2020 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.04.2020 відмовлено у задоволенні клопотань головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін та про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.04.2020 зауваження повернуто ОСОБА_2 Івану ОСОБА_3 без розгляду.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 з 02.08.2004 отримував пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, а з 01.10.2017 переведений на пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Обчислення розміру пенсії за віком позивачу проведено з урахуванням страхового стажу 44 роки 10 місяців 11 днів (враховано по 31.07.2004), коефіцієнт страхового стажу - 0,44833 (з урахуванням кратності 1). Заробітну плату враховано за періоди роботи з 01.01.1992 по 31.12.1996 згідно з довідкою від 25.07.2004 №7/1, виданою Асоціацією підприємств і організацій м. Кам`янця-Подільського "Компас", та з 01.07.2000 по 31.07.2004 відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 2,15977.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 11.02.2020, в якій просив, зокрема, здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату №1 від 27.07.2004.

Листом від 03.03.2020 №872-1075/Г-03/8-2200/20 відповідач повідомив позивача про результати розгляду його заяви. Зазначив, що в головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відсутня можливість проведення перевірки на відповідність первинним документам сум заробітної плати, які вказані в довідці від 27.07.2004 №1, виданій малим впроваджувальним підприємством "Компас-ООО", а тому, підстави для її врахування для обчислення розміру пенсії відсутні. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.04.2014 проведено державну реєстрацію припинення малого впроваджувального підприємства "Компас-ООО" в результаті ліквідації згідно з рішенням засновників. Документи з особового складу на збереження до Кам`янець-Подільського міського та Кам`янець-Подільського районного трудового архівів вказане підприємство не передавало.

Позивач, вважаючи порушеним його право на пенсійне забезпечення, звернувся з позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 11.10.2017 (далі - Закон №2148-VIII), внесено зміни в частину 1 статті 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" друге речення абзацу п`ятого викладено в такій редакції: "За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%".

З цього слідує, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, дорівнює 1% замість, як було до 11.10.2017, - 1,35%.

Разом з тим, Законом №2148-VIII доповнено пункт 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та визначено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Отже законодавець поширив дію статті 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не тільки на пенсії, що будуть призначатись після набрання чинності Законом №2148-VIII, а й на раніше призначені пенсії. Таким чином, пенсійне законодавство після змін не встановлює альтернативного значення величини оцінки одного року страхового стажу, окрім як - 1%. При цьому, фактично відбулася зміна механізму нарахування пенсії.

Суд зазначає, що коефіцієнт "1" не є індивідуальним коефіцієнтом позивача, який певним чином характеризує показники його трудової діяльності в минулому (не залежить від трудового стажу, розміру внесків та будь яких інших добутків конкретної особи), а є однаковим для всіх пенсіонерів, які отримують пенсію за віком. Тому зміни в порядку нарахування стосуються всіх осіб, як тих, яким пенсія була призначена до набрання чинності Законом №2148-VIII, у зв`язку з приписами Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", так і тих, яким пенсія буде призначатись після внесених до Закону змін.

Наведене свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати коефіцієнт страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 згідно з нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.10.2017.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача включити до страхового стажу період стаціонарного навчання в технікумі в 1968-1972 роках, суд вважає їх безпідставними, оскільки згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 у період з 1968 року по 1970 рік він працював електромонтером-ремонтником по VI розряду на Кам`янець-Подільському цементному заводі, а з 1970 року по 1972 рік - переведений на партійну роботу. Натомість, у Кам`янець-Подільському технікумі позивач навчався з 1958 року по 1962 рік (диплом НОМЕР_1 ), і цей період враховано відповідачем до його страхового стажу.

Досліджуючи правомірність позовних вимог про визнання протиправною відмови головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03 березня 2020 року про відсутність можливості проведення перевірки на відповідність первинним документам сум заробітної плати, які вказані в довідці від 27.07.2004 №1, виданій малим впроваджувальним підприємством "Компас-ООО" та відсутності підстав для врахування довідки про заробітну плату від 27.07.2007 №1 для обчислення розміру пенсії, суд зазначає наступне.

Начальником управління контрольно-перевірочної роботи у службовій записці на ім`я начальника управління застосування пенсійного законодавства повідомлено про неможливість проведення звірки заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.01.1992 по 31.12.1996. Зазначено, що довідка про заробітну плату видана малим впроваджувальним підприємством "Компас-ООО", яке перебувало на обліку з 22.08.1991 та знято з обліку 16.04.2014. На зберігання до Кам`янець-Подільського міського архіву та Кам`янець-Подільського районного трудового архіву документи з особового складу МВП "Компас-ООО" не надходили.

Отже, як слідує з матеріалів справи та з пояснень представника відповідача у відзиві, підставою для відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки від 27.07.2004 №1 стала неможливість підтвердження первинними документами даних, зазначених у ній МВП "Компас-ООО".

Суд не погоджується з такими доводами, з огляду на таке.

Згідно з положеннями частини 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 №1566/11846 (далі - Порядок), за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Таким чином, за приписами п.2.10 Порядку особові рахунки належать до первинних документів, на підставі яких може бути видана довідка про заробітну плату для призначення пенсії.

У довідці від 27.07.2004 №1 зазначено, що підставою її видачі є особові рахунки.

При цьому суд враховує, що ні Порядком, ні іншим нормативним документом не визначено вичерпного переліку тих первинних документів, якими повинна підтверджуватись довідка про заробітну плату для обчислення пенсії, а також не передбачено порядок підтвердження довідки про заробіток первинними документами, якщо відомості про заробітну плату відсутні в архівній установі. Водночас, коли підприємство надало необхідні довідки про заробітну плату, вказало джерело цих даних - особові рахунки, то позивач не може нести негативні наслідки через бездіяльність відповідних органів щодо збереження особових рахунків, платіжних відомостей, а у разі втрати - їх відновлення.

Разом з цим, суд зважає на надання позивачем відомостей про отриману ним заробітну плату за період з 1992 року по 1996 роки, який вказаний в довідці від 27.07.2004 №1.

Тобто, вказана у довідці від 27.07.2004 №1 інформація про помісячну заробітну плату визначена на підставі належних первинних документів - особових рахунків по нарахуванню заробітної плати.

Суд зазначає, що головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не надало жодного доказу про скасування спірної довідки або того, що записи в ній є такими, що не відповідають дійсності чи зроблені з порушенням закону.

З огляду на зазначене, суд вважає, що довідка від 27.07.2004 №1 про розмір заробітної плати позивача за періоди роботи з 1992 по 1996 роки видана відповідно до вимог законодавства, а вказана у ній інформація, зазначена на підставі належних первинних документів - особового рахунку по нарахуванню заробітної плати за 1985 - 1989 роки.

Щодо посилань відповідача на неможливість підтвердження обґрунтованості видачі довідки про заробітну плату у зв`язку з відсутністю первинних документів у архіві, суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 07.02.2008 р., п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19.10.2004, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13.01.2011, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з статтею 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що, відповідно, позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

На переконання суду право особи на пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, оскільки збереження таких відомостей не може контролюватися пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.

Крім того, суд вважає, що позивач не може бути позбавлений свого права на нарахування пенсії згідно з вказаною довідкою через втрату первинних документів та/чи їх не переданням до архівних установ, тобто у зв`язку з обставинами, що виникли не з вини позивача, та на які він не міг жодним чином впливати. Зі свого боку, позивач вчинив всі необхідні для перерахунку розміру пенсії дії, а тому, не може нести тягар відповідальності за формування роботодавцем відповідних первинних документів та їх здачі на зберігання до архіву.

Посилання відповідача на наявність в матеріалах пенсійної справи позивача довідки від 27.07.2004 №1, а не від 27.04.2007 №1, як на відсутність неправомірності в діях головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області при обчисленні розміру пенсії є безпідставними, оскільки спростовуються змістом позовної заяви та відповіддю на відзив та, відповідно, відображають лише допущення позивачем описки.

Таким чином, суд вважає протиправною відмову відповідача у врахуванні для обчислення пенсії ОСОБА_1 довідки від 27.07.2004 №1, виданої малим впроваджувальним підприємством "Компас-ООО", викладену в листі від 03.03.2020 №872-1075/Г-03/8-2200/20.

Зазначене порушення призвело до зменшення індивідуального коефіцієнта заробітної плати позивача.

Враховуючи встановлену протиправність, наявні правові підстави для зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати пенсію за віком ОСОБА_1 врахувавши заробітну плату, зазначену в довідці від 27.07.2004 №1, виданій малим впроваджувальним підприємством "Компас-ООО", та перерахованого внаслідок цього індивідуального коефіцієнту заробітної плати згідно з нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При вирішенні справи суд також враховує, що згідно з вимогами частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Крім того, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору і статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що ухвалення судового рішення без зобов`язання в такому рішенні відповідача здійснити виплату пенсії не свідчить про вжиття судом ефективних заходів для відновлення та захисту порушених прав позивача, не вказує на дотримання судом гарантій на те, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, будуть відновлені.

Тому, з метою ефективного захисту порушених прав позивача слід вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача виплати перераховану суму пенсії з урахуванням виплачених сум.

Вирішуючи питання щодо дати, з якої необхідно перерахувати позивачу пенсію, суд виходить з того, що відповідно до частини 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Як встановлено судом, із заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся 11.02.2020, а тому, перерахунок пенсії слід проводити з 01.02.2020.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Щодо повернення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частин 1-5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 11.04.2018 у справі №814/698/16 та від 16.08.2019 у справі №755/6702/16-а.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивач надав квитанцію до прибуткового касового ордера №301 від 13.03.2020, за змістом якого ОСОБА_1 сплатив 1700,00 грн за складання позовної заяви до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Відповідно до підпункту 10 пункту 3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 (далі - Положення №148), касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси.

Згідно з пунктом 33 Положення №148 прибуткові та видаткові касові ордери до передавання в касу реєструються бухгалтером у журналі реєстрації прибуткових і видаткових касових документів (додаток 4), який ведеться окремо за прибутковими та видатковими операціями. Видаткові касові ордери, оформлені на підставі видаткових відомостей, реєструються в такому журналі після здійснення виплат, зазначених у видатковій відомості.

Водночас, в матеріалах справи відсутні копії журналу реєстрації прибуткових і видаткових касових документів, у зв`язку з чим неможливо підтвердити реєстрацію вказаних вище касових ордерів у встановленому законом порядку.

Таким чином, поданої позивачем квитанцій до прибуткового касового ордера недостатньо для підтвердження сплати гонорару адвокату в сумі 1700,00 грн, а тому, вказана сума не може бути стягнена з відповідача, оскільки відсутнє належне підтвердження понесених стороною витрат.

Крім того, за відсутності інших доказів надання правничої допомоги неможливо встановити сплату позивачем 1700,00 грн саме за складення позовної заяви у справі №560/1628/20.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_4 сплатив судовий збір в розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією від 11.03.2020 №21.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 420,40 грн судових витрат у вигляді судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо врахування для обчислення пенсії ОСОБА_1 довідки від 27.07.2004 №1, виданої малим впроваджувальним підприємством "Компас-ООО", оформлену листом від 03.03.2020 №872-1075/Г-03/8-2200/20.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати пенсію за віком ОСОБА_2 з 01.02.2020, з врахуванням заробітної плати, зазначеної в довідці від 27.07.2004 №1, виданої малим впроваджувальним підприємством "Компас-ООО" та перерахованого на її підставі індивідуального коефіцієнту заробітної плати.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити ОСОБА_2 перераховану пенсію, з урахуванням виплачених сум з 01.02.2020.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 24 квітня 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк