Справа № 640/18262/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 року м. Київ № 640/18262/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся фізична особа -підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління ДФС у Київській області (далі - ГУ ДФС у Київській області, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.12.2018 № щодо застосування штрафних санкцій в розмірі 17 000,00 складеного відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (податковий номер платника податків НОМЕР_1 ).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту є необґрунтованими та такими, що сформовані з порушенням норм податкового законодавства, без врахування наявних первинних документів та фактичних обставин, внаслідок чого складене на підставі акту податкове повідомлення-рішення від 28.12.2018 № на суму 17 000,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Позивач зазначив, що відповідачем неповно досліджено обставини про причини відсутності на пляшці алкогольного напою марки акцизного податку, що стало підставою для формування неправомірних висновків про порушення позивачем вимог п.20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251, п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України, ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» при маркуванні алкогольних напоїв марками акцизного податку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.09.2019 прийнято адміністративну справу до провадження та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та зазначив, що в ході проведення фактичної перевірки позивача встановлено факт зберігання алкогольної продукції без марок акцизного податку встановленого зразка.

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідачем у відзиві не спростовано та належним чином не обґрунтовані доводи позовної заяви.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ФОП ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з 28.07.2011, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, перебуває на податковому обліку в ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві, як платник податків та зборів

Основними видами діяльності позивача є, зокрема: код КВЕД 47.78 роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; код КВЕД 56.10 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; код КВЕД 56.30 обслуговування напоями та ін.

На підставі Ліцензії серії НОМЕР_3 від 29.12.2017, позивач здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями у магазині за адресою: АДРЕСА_1 з терміном дії з 11.01.2018 по 10.01.2019.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, співробітниками Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області 10.12.2018 проведено фактичну перевірку магазину-кафе, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить суб`єкту господарювання ФОП ОСОБА_1 , з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції, результати якої оформлені актом від 11.12.2018 №634/10-36-40/ НОМЕР_2 (далі - акт перевірки).

Згідно висновків, викладених в акті від 11.12.2018 №634/10-36-40/ НОМЕР_2 , перевіркою встановлено порушення, а саме: факт зберігання пляшки віскі "Nikka All Malt", 0,7 л., 40% виробництва "The Nikka Whisky Distilling" Японія, по ціні 2100,00 грн. без марки акцизного податку встановленого зразка, чим порушено вимоги статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - ЗУ №481/95-ВР), тобто «Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Не погоджуючись із висновками акту від 11.12.2018 №634/10-36-40/ НОМЕР_2 позивачем подано заперечення на зазначений акт від 20.12.2018 б/н.

За результатом розгляду заперечень ФОП ОСОБА_1 , листом від 28.12.2018 №9138/ФОП/10-36-40-00-10 Головне управління ДФС у Київській області повідомило, що висновки акту фактичної перевірки від 11.12.2018 №634/10-36-40/ НОМЕР_2 залишено без змін.

На підставі висновків акту фактичної перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.12.2018:

- № форма "С", про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 17 000,00 грн. за порушення ст.11 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», із змінами та доповненнями, а саме: атестація виробництва, якість продукції.

За наслідками процедури адміністративного оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення від 28.12.2018 № Державною фіскальною службою України прийнято рішення про результати розгляду скарги від 20.03.2019 №12971/6/99-99-11-06-01-25, яким скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд входить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є № 481/95-ВР.

Відповідно до абз.3 ч.4 ст.11 Закону №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до абз.4 ч.4 ст.11 Закону №481/95-ВР у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Податковий орган, вказуючи на порушення позивачем вищенаведеної норми вважає, що алкогольні напої, які марковані марками акцизного податку попереднього зразка та знаходяться в реалізації поза межами придатності для вживання алкогольних напоїв, є немаркованими.

Аналізуючи питання стосовно маркування алкогольних напоїв та можливості знаходження їх в обігу поза межами терміну придатності, судом встановлено таке.

Відповідно до пп.14.1.107 п.14.1 ст.14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Відповідно до пп.14.1.109 п.14.1 ст.14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Стаття 226 ПК України регулює відносини, пов`язані з виготовленням, зберіганням, продажем марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Згідно п.226.2. ст.226 ПК України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Пункт 226.3. ст.226 ПК України передбачає, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 226.6-226.7 ст.226 ПК України визначено, що маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється. Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, місяць і рік випуску марки.

Згідно п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Нормами п.228.2 ст.228 ПК України встановлено, що контроль за наявністю марок акцизного податку на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу, а також у разі ввезення таких товарів на митну територію України здійснюють відповідні контролюючі органи.

Згідно абз.3 ч.4 ст.11 Закону №481/95-ВР, порушення якого і встановлено під час перевірки позивача, передбачено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Таким порядком є Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затверджене постановою КМ України від 27.12.2010 №1251.

Згідно п.19 Положення №1251 наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів.

Відповідно п.20 Положення №1251 вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками;

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Так, контролюючий орган в акті перевірки зазначає, що в кафе магазину (на полиці), в приміщенні за місцем проведення фактичної перевірки, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в якому здійснює свою господарську діяльність позивач, де зберігалась (знаходилась) пляшка віскі "Nikka All Malt", 0,7 л., 40% виробництва "The Nikka Whisky Distilling" Японія, об`ємом 0,7л., з вмістом спирту 40% без марки акцизного податку, що вказує на зберігання алкогольного напою з метою подальшої реалізації без марок акцизного податку.

Матеріалами справи встановлено, що у кафе, яке належить позивачу за адресою: АДРЕСА_1, здійснюється підприємницька діяльність позивачем.

На підтвердження своєї позиції позивач надав суду копію видаткової накладної №71547 від 21.11.2017 з якої слідує, що вказана пляшка віскі бленд "Nikka All Malt" придбана у ТОВ «Бюро Вин» та копію товарно-транспортної накладної №БВ00071547 від 21.11.2017 на підставі якої фізична особа-підприємець ОСОБА_1 отримав вказаний алкогольний напій.

Судом встановлено, що підставою для застосування штрафних санкцій шляхом винесення спірного рішення слугувала реалізація позивача неповної пляшки алкогольного напою віскі бленд "Nikka All Malt" без марок акцизного збору встановленого зразка.

Суд наголошує, що висновки контролюючого органу про допущене позивачем правопорушення (зберігання алкогольних напоїв (віскі) без марки акцизного податку встановленого зразка) стосується відкоркованої пляшки віскі, що реалізується на розлив.

Також, суд звертає увагу на те, що роздрібною торгівлею є діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування. Отже, така реалізація має бути засвідчена відповідним доказами наявність розрахункового чеку тощо.

Проте відповідачем до акта перевірки не додано жодного доказу, що підтверджував би даний факт. Акт перевірки від 11.12.2018 №634/10-36-40/ НОМЕР_2 , на підставі якого відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відображає детального опису виявленого порушення, а саме не вказано, за яких обставин відбувалася реалізація алкогольного напою віскі "Nikka All Malt" без марок акцизного збору встановленого зразка. Проте позивачем зазначено, що реалізована пляшка була не повною, адже певна кількість напою була раніше реалізована. Також звертає увагу, що жодним нормативним актом не передбачено обов`язок наклеювати акцизну марку після реалізації частини напою.

Відповідно до п. 226.1, п. 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України в разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

При цьому зберігання та реалізація алкогольних напоїв за наявності марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством розповсюджується на продаж повної (невідкоркованої) пляшки або іншої тари з алкогольним напоєм, натомість у разі реалізації у закладах алкогольних напоїв на розлив чинним законодавством не вимагається збереження марки акцизного податку на такій пляшці або іншій тарі.

Таким чином, суд вважає, що законодавством не покладено на платників податку обов`язок зберігати розірвані марки акцизного податку після відкупорювання (розкривання) товару, адже в силу мети маркування і технології наклеювання марок акцизного податку відкривання відповідної пляшки або іншої тари для реалізації алкогольних напоїв на розлив виключає збереження марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18.05.2018 у справі № 804/4921/17.

Разом з тим, суд зазначає, що відкривання пляшки або іншої тари для реалізації алкогольних напоїв на розлив виключає збереження марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі, проте матеріалами справи підтверджено, що віскі "Nikka All Malt", об`ємом 0,7 л., з вмістом спирту 40% об. без марки акцизного податку була відкрита.

При цьому відповідачем не зазначено де саме зберігались такі напої, чи містила тара, в яку було розлито алкогольні напої, залишки слідів клею від відклеєної марки акцизного податку чи залишки самої марки акцизного податку та чи не була відклеєною марка акцизного податку, не вказано також номер партії та дату виробництва алкогольних напоїв, які в обов`язковому порядку зазначаються на кожній пляшці алкогольного напою.

З акту перевірки вбачається, що посадовими особами податкового органу не відображено в акті детального опису зразків продукції, опису усіх дій, запитань і пропозицій, вчинених під час перевірки, для підтвердження факту вжиття інспекторами усіх передбачених законом заходів з метою підтвердження факту правопорушення.

Враховуючи, що ФОП ОСОБА_2 має відповідну ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та первинні документи на придбання вказаного віскі, акцизна марка на вказаній пляшці була пошкоджена під час відкриття пляшки з об`єктивних причин, відтак, контролюючим органом документально не підтверджено факт зберігання та реалізації напоїв без марок акцизного збору.

Більш того, судом встановлено, що кафе ФОП ОСОБА_1 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не здійснює виробництво алкогольної продукції, яка перевірялась контролюючим органом та не здійснює маркування такої продукції марками акцизного податку, а тому стверджувати про факт порушення з боку позивача податкового законодавства, яке не стосується порядку провадження діяльності з роздрібної торгівлі алкогольними напоями є безпідставним.

З огляду на вищенаведене, висновки контролюючого органу, що зафіксовані в акті перевірки від 11.12.2018 №634/10-36-40/ НОМЕР_2 про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», які стали підставою для прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення, нормативно та документально не підтверджуються, а відтак, податкове повідомлення-рішення від 28.12.2018 № яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 17000,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість прийнятого ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно, беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_2 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.12.2018 № щодо застосування штрафних санкцій в розмірі 17 000,00 грн. складеного відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_2 ).

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_2 ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень) 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5А, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко