Справа № 826/15165/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 року м. Київ № 826/15165/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

17.09.2018 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві (далі - Ліквідкомісія МВС в м. Києві; ГУ МВС, МВС відповідно), в якій висловив прохання:

- визнати бездіяльність Ліквідкомісії ГУ МВС в м. Києві, щодо не виготовлення для перерахунку пенсії нової довідки про розмір грошового забезпечення, з врахуванням всіх складових і грошового забезпечення, передбачених чинним законодавством, за формою передбаченою Додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393» (далі - Порядок №45), з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 (далі - Постанова № 988), та не направлення її до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - ГУ ПФУ), - протиправною;

- зобов`язати Ліквідкомісію ГУ МВС в м. Києві виготовити та направити до ГУ ПФУ нову довідку про розмір грошового забезпечення з повною реальною інформацією, за формою передбаченою Додатком 2 до Порядку №45, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених Постановою №988, із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад - 2500 грн, підвищення посадового окладу (15%) (від ПО + підвищення) - 375 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням старший лейтенант міліції/старший лейтенант поліції - 1200 грн, надбавка за вислугу років (30%) (від ПО + підвищення + ОЗ) - 1222,50 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань (50%) (від ПО + підвищення + 03+ ВС) - 2648,75 грн, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці - 105,82 грн, премія (40%) - 4280,33 грн, з дати виникнення права на перерахунок.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив про порушення його права на належне пенсійне забезпечення бездіяльністю відповідача щодо видачі та направлення довідки про розмір грошового забезпечення до ГУ ПФУ для перерахунку пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2018 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

12.07.2018 від відповідача до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник, стверджує про її необґрунтованість з огляду на те, що встановлені раніше позивачу надбавки і премії не підлягають перерахунку, оскільки на даний час відсутня надбавка за особливі умови проходження служби.

У спростування наведених посилань представником позивача 08.10.2018 подано відповідь на відзив.

Отже суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ (далі - ОВС), перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію за вислугу років з 30.12.2008 згідно із Законом України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).

Пенсія йому обчислена у розмірі 50% (вислуга років 20) із сум грошового забезпечення: посадового окладу, окладу за спеціальним (військовим) званням, процентної надбавки за вислугу років - 25%, відсоткової надбавки за особливо важливі завдання - 50%, премії - 40%.

Також судом встановлено, що позивачу нарахована та виплачена матеріальна допомога на оздоровлення - 2539,70 грн та одноразова вихідна допомога при звільненні - 8888,95 грн, за останні 24 календарні місяці перед місцем звільнення.

Згідно з довідкою ГУ МВС в м. Києві від 07.06.2017 №41427, яка надіслана відповідачем до територіального органу Пенсійного фонду України, про розмір грошового забезпечення, видана ОСОБА_1 про те, що відповідно до частини третьої статті 63 Закону №2262-ХІІ, Постанови №988, наказу МВС від 06.04.2016 №260 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2016, за посадою інспектор відділення фізохорони спецпідрозділу міліції «Титан» УДСО при ГУ МВС в м. Києві/інспектор СПП в м. Києві посадовий оклад становить - 2500 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням молодший лейтенант міліції/ молодший лейтенант поліції - 1200 грн, надбавка за стаж роботи 30% - 1110 грн, премія 21,84% - 1050,50 грн.

25.05.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виготовити та направити до ГУ ПФУ нову довідку для перерахунку пенсії на підставі Постанови №988 із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення та одноразової вихідної допомоги у певних розмірах.

Листом від 06.02.2018 №ЛК-0-7013-п/125/01/62-2018 відповідач повідомив позивача про те, що довідка про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії відправлена до ГУ ПФУ супровідним листом від 23.03.2018 №ЛК-2008/125/01/62-2018. Розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії складає: посадовий оклад - 2500 грн, оклад за спеціальним званням молодший лейтенант міліції/молодший лейтенант поліції - 1200 грн, надбавка за стаж служби 30% - 1110 грн, премія 19,64% - 944,68 грн. Також, відповідач вказав на те, що розмір премії визначається в середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Розпорядником інформації про середні розміри надбавок, доплат, підвищень та премій та стосовно порядку та способу розрахунку середніх розмірів є Національна поліція України, яка і визначила середні розміри надбавок та премій, що фактично виплачені за січень 2016 року.

Не погоджуючись із невключенням до вказаної довідки надбавки за особливо важливі завдання - 50%, премії - 40%, матеріальної допомоги на оздоровлення вказаних у розрахунках пенсії на момент виникнення права на перерахунок, позивач звернувся до суду із вказаним позовом до суду.

Суд, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, дійшов наступних висновків.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини між сторонами у цій справі щодо порядку та умов перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям, в тому числі особам, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, регулюються нормами Закону №2262-ХІІ, Закону України від 23.12.2015 №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» (далі - Закон №900-VIII), Постанови №988, Порядку №45.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону №2262-ХІІ (до внесення змін Законом №900-VIII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Як випливає із зазначеної норми права, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 1 Порядку №45, (у редакції на момент виникнення права на перерахунок пенсії позивача) перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою №988 встановлено структуру та розміри грошового забезпечення поліцейських. При цьому, передбачені постановою розміри грошового забезпечення для поліцейських є більшими у порівнянні із розмірами грошового забезпечення колишніх працівників органів внутрішніх справ виходячи із яких їм призначалась (перераховувалась) пенсія.

29.12.2015 набрав чинності Закон №900-VIII відповідно до якого статтю 63 Закону №2262-ХІІ після частини другої доповнили новою частиною такого змісту: «перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Відповідно до абзацу 2 пункту 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (в редакції Закону №900-VIII; далі - Закон №580-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Статтею 102 Закону №580-VIII закріплено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом №2262-ХІІ.

Беручи до уваги все вищевикладене та враховуючи, що саме Постановою №988 встановлено грошове забезпечення поліцейських, яке, за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, суд вважає, що таке збільшення є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 30.05.2018 у справі №362/5993/16-а та від 05.06.2018 у справі №409/2487/16-а.

Відповідно до пункту 2 Порядку №45, на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Відповідно до пункту 3 Порядку №45, на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідна довідка від 07.06.2017 №41427 надіслана відповідачем до територіального органу Пенсійного фонду України, про розмір грошового забезпечення, видана ОСОБА_1 про те, що відповідно до частини третьої статті 63 Закону №2262-ХІІ, Постанови №988, наказу МВС від 06.04.2016 №260 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2016, за посадою інспектор відділення фізохорони спецпідрозділу міліції «Титан» УДСО при ГУ МВС в м. Києві/інспектор СПП в м. Києві посадовий оклад становить - 2500 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням молодший лейтенант міліції/ молодший лейтенант поліції - 1200 грн, надбавка за стаж роботи 30% - 1110 грн, премія 21,84% - 1050,50 грн.

При цьому судом також встановлено надіслання відповідачем до ГУ ПФУ довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії супровідним листом від 23.03.2018 №ЛК-2008/125/01/62-2018, відповідно до якої розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії складає: посадовий оклад - 2500 грн, оклад за спеціальним званням молодший лейтенант міліції/молодший лейтенант поліції - 1200 грн, надбавка за стаж служби 30% - 1110 грн, премія 19,64% - 944,68 грн.

Натомість, надбавка за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50%, премія у повному розмірі 40% та матеріальна допомога на оздоровлення в довідку від 07.06.2017 №41427 так і в довідку, надіслану листом від 23.03.2018 №ЛК-2008/125/01/62-2018, не ввійшли.

Суд, виходячи із обставин справи, акцентує увагу, що станом на січень 2016 року надбавка за виконання особливо важливих завдань та премія в розмірі 40% не виплачувалися, а тому виходячи з вищевикладеного, відповідач правомірно не включив їх до складу грошового забезпечення, з якого підлягає здійсненню перерахунок розміру пенсії позивача.

Аналогічний висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 12.03.2018 у зразковій справі №802/2196/17-а (Пз/9901/1/18).

Щодо премії у розмірі 19,64% варто зазначити наступне.

Відповідно до абзацу 5 пункту 5 Порядку №45, для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів, як, зокрема, інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Для забезпечення перерахунку пенсій колишнім працівникам органів внутрішніх справ МВС від 17.02.2017 за №138 затвердило Перелік посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських.

Як вбачається із Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських, затвердженого наказом МВС України від 17.02.2017 №138, посада позивача «старший лейтенант міліції» апарату МВС прирівняна до посади поліцейського «старший лейтенанта поліції» апарату Національної поліції.

Суд встановив, що МВС України листом від 12.03.2018 №3261/05/22-2018 «Про окремі питання підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсій головам ліквідаційних комісій ГУМВС, УМВС України в АРК, областях, містах Києві та Севастополі» доведено до відома інформацію про середні розміри надбавок та премії, що фактично сплачені за січень 2016 року працівникам поліції, зокрема середній розмір премії за прирівняною посадою старший лейтенант поліції становить 19,64%.

Отже, вказаний відповідачем розмір премії в розмірі 19,64% є середнім розміром, що фактично виплачено за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, що узгоджується зі змістом абзацу 5 пункту 5 Порядку №45, у зв`язку з чим підстав для врахування премії у розмірі 40%, яку отримував позивач, немає.

Аналогічна правова позиція викладена і у рішенні Верховного Суду від 12.03.2018 у справі № 802/2196/17-а (Пз/9901/1/18), що була винесена за результатами розгляду зразкової справи.

Отже, з огляду на все вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача з не виготовлення довідки про грошове забезпечення з урахуванням скасованих надбавок і премії у розмірі 40% не підлягають задоволенню.

Позовна вимога зобов`язального характеру щодо виготовлення та подачі до ГУ ПФУ нової довідки про грошове забезпечення з урахуванням скасованих надбавок та премії у розмірі 40% не підлягає задоволенню, оскільки є похідною вимогою.

Щодо вимог стосовно врахування до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, матеріальної допомоги на оздоровлення, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 Постанови №988 грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 3 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Натомість, згідно із Законом №2262-ХІІ однією з умов пенсійного забезпечення працівників органів внутрішніх справ та Національної поліції є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону №2262-ХІІ (в редакції на момент призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

13.05.2015 Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі №4-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону №2262-ХІІ, в якому зазначено, що однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії. Згідно з частиною третьою статті 43 Закону пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом, та членам їх сімей обчислюються з урахуванням, зокрема, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій в розмірах, установлених законодавством.

Аналіз наведених положень Закону №2262-ХІІ вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63).

Конституційний Суд України у вказаному рішенні наголошував, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Отже, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з органів внутрішніх справ та Національної поліції, і має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17 та у висновках Верховного Суду, що викладені у його постановах від 02.04.2019 у справі №750/4395/17 (адміністративне провадження №К/9901/37317/18), від 11.07.2019 у справі №272/854/17 (адміністративне провадження №К/9901/43859/18), від 12.06.2019 у справі №643/212/17 (адміністративне провадження №К/9901/16658/18), від 30.07.2019 у справі №569/6459/16-а (провадження №К/9901/34495/18, К/9901/34491/18) тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримував пенсію без урахування при її первинному призначенні матеріальної допомоги на оздоровлення, що повністю відповідає законодавству, оскільки при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Вказані висновки відповідають і рішенню Конституційного Суду України від 13.05.2015 у справі №4-рп/2015, відповідно до якого лише Законом визначаються види грошового забезпечення військовослужбовців, що враховуються при призначенні пенсій, якими поряд з основними видами грошового забезпечення (оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років) є щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Вказаний перелік є вичерпаним та не передбачає одноразові види грошового забезпечення, якими є грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, святкова премія та одноразова грошова допомога при звільненні військовослужбовця.

З огляду на все вищевикладене, позовні вимоги в частині включення одноразової грошової допомоги при звільненні до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, не підлягають задоволенню.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (case of Chuykina v. Ukraine) (заява №28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom), підпункт 2836, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, пункт 45, від 10.07.2003, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, пункт 25, ECHR 2002-II).

Аналіз наведених норм у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що завданням судочинства є вирішення судом спору з метою ефективного захисту порушеного права.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути почуті, тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа №802/2236/17-а).

З огляду на все викладене вище та виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених позивачем вимог, відсутності витрат відповідача на залучення свідків та проведення експертизи, підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Що стосується висловленої позивачем вимоги про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, то дійсно відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Однак враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, підстави для розгляду даного клопотання як похідного від результату вирішення спору, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 77, 139, 242-246, 255, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні, - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» цього ж Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 01601, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 15; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 08592201).

Суддя О.М. Чудак