Справа № 488/3447/19
Суддя: Лазарева Г. М.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3447/19
Провадження № 2-а/488/17/20 р.
РІШЕННЯ
Іменем України

30.01.2020 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва

в складі : судді Лазаревої Г.М.,

при секретарі Криницької Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 1 батальону УПП в Кіровоградській області Близнець Олександра Олеговича, Управління патрульної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,
В с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що постановою серії НК № 691567 від 08.08.2019 року, яка була винесена поліцейським УПП у Кіровоградській області лейтенантом поліції Близнець О.О., він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, за якою на нього був накладений штраф у розмірі 510 грн. Згідно вказаної постанови, позивач 08.08.2019 р. близько 22 год. 30 хв. рухався на автодорозі М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький 678 км. та керував транспортним засобом «VOLVO FH», державний номерний знак НОМЕР_1 , причеп «BODEX KIS 3WA», державний номерний знак НОМЕР_2 , і порушив правила перевезення великогабаритного вантажу, а саме перевозив вантаж, який виступав за габарит транспортного засобу більш як на 2 м, - на 2 м. 40 см., без відповідного дозволу Національної поліції України.

Позивач не погоджується із вказаною постановою та вказав, що він не порушував ПДР, заміри транспортного засобу виконувались неналежними вимірювальними засобами, та не у спеціально відведеному місці для цього у пункті здійснення габаритно-вагового контролю. Крім цього, позивач посилався на те, що інспектор поліції не надав доказів, які б підтверджували таке порушення і не взяв до уваги його пояснень.

Посилаючись на викладене, позивач просив скасувати вказану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді від 27.08.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав.

Відповідач надав суду відзив, у якому заперечував проти позову через те, що оскаржувана постанова була винесена обґрунтовано та правомірно, і позивач був притягнений до адміністративної відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення при обставинах, що вказані в оскаржуваній постанові.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судовим розглядом встановлено, що постановою серії НК № 691567 від 08.08.2019 року, винесеною поліцейським УПП у Кіровоградській області лейтенантом поліції Близнець О.О., позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, за якою на нього був накладений штраф у розмірі 510 грн. Згідно цієї постанови, позивач 08.08.2019 р. близько 22 год. 30 хв. рухався на автодорозі М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка 678 км. та керував транспортним засобом «VOLVO FH», державний номерний знак НОМЕР_1 , причеп «BODEX KIS 3WA», державний номерний знак НОМЕР_2 , і порушив правила перевезення великогабаритного вантажу, а саме перевозив вантаж, який виступав за габарит транспортного засобу більш як на 2 м, - на 2 м. 40 см., без відповідного дозволу Національної поліції України, чим порушив п.п. 22.5 ПДР України.

Пунктом 22.5 ПДР України визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 р. № 2862-ІУ, - рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою КМУ № 30 від 18.01.2001 р. визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 4 цих Правил визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" через центри надання адміністративних послуг.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Виходячи із такого, для притягнення особи за порушення зазначених вимог ПДР України необхідно встановити факт керування транспортним засобом, зокрема, у даному випадку, габаритні параметри якого перевищують нормативні.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим норма щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яке проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Пунктом 2.4-1 ПДР України визначено, що у місці здійснення габаритно-вагового контролю на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю або поліцейського водій вантажного автомобіля (в тому числі механічного транспортного засобу (повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) передати для перевірки документи, зазначені в підпунктах «а», «б» і «г» пункту 2.1 цих Правил; б) надати транспортний засіб та причіп (за наявності) для вагового та/або габаритного контролю відповідно до встановленої процедури.

Відповідно до п. 2.4-2 ПДР України, у разі виявлення під час здійснення габаритновагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Відповідно до п. 3 Порядку взаємодії Державної Інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 №1007/1207 (далі - порядок №1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансбезпеки та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Згідно п.п. 3.15 Порядку здійснення габаритно-правового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритноваговий контроль.

Відповідно до п.п. 16,18,19 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних-документальний, точний контроль. Великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у п. 22.5 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 .

При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (п.п. З п.2 Порядку).

Вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (п.п. 2 п. 2 Порядку). Вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики (п.п. 6 п.2 Порядку).

Вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (п. 12 Порядку). Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (п.13 Порядку).

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати. Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або ї територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Згідно п.п. 2 п. 2 Порядку № 879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно п. 2 Порядку №879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Таким чином, проведення габаритно-вагового контролю щодо здійснення відповідних вимірювань, віднесення того чи іншого транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних, є виключною компетенцією Укртрансбезпеки.

Загальні вимоги до водіїв транспортних засобів визначені Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху», а спеціальні правила, за якими здійснюється рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами - Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі - Правила), які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Судовим розглядом встановлено, що матеріали справи не містять доказів проведення габаритно-вагового контролю із дотриманням відповідної процедури, у стаціонарному чи пересувному пункті габаритно-вагового контролю, належними засобами вимірювання, та із дотриманням вимог діючого законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

До того ж стаття 132-1 КУпАП, яка встановлює відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, має дві частини, проте в оскаржуваній позивачем постанові не зазначено, за якою саме частиною цієї статті він був притягнутий до відповідальності. Тобто посадовою особою відповідача не вказаний конкретний склад адміністративного правопорушення, який міститься у діях позивача, що суперечить положенням ст.ст. 283-284 КУпАП.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено правомірність винесеної відносно позивача постанови та притягнення його до адміністративної відповідальності, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5-6; 8-9, 11, 241 - 245, 250, 286, 293, 295 КАС України,

В и р і ш и в :
Адміністративний позов задовольнити.

Постанову серії НК № 691567 від 08.08.2019 року, винесену поліцейським УПП у Кіровоградській області лейтенантом поліції Близнець О.О., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Близнець Олександр Олегович - інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенант поліції Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22Б, м. Кропивницький, 25030.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22Б, м. Кропивницький, 25030.

Суддя Г.М. Лазарева