Справа № 560/1895/20
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1895/20
РІШЕННЯ

іменем України

23 квітня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяни Леонідівни про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяни Леонідівни, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП № 60452696 від 30 жовтня 2019 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 29 листопада 2019 року ВП № 60452696.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що для примусового виконання виконавчого напису №435 від 20 вересня 2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М., акціонерним товариством "Банк Форвард" обрано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяну Леонідівну. Представником AT "Банк Форвард" до вказаного приватного виконавця, подано заяву від 04 жовтня 2019 року про відкриття виконавчого провадження. У вказаній заяві AT "Банк Форвард" просило відкрити, за місцезнаходженням майна (грошових коштів) боржника, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. за №435 від 20.09.2019 року про стягнення із ОСОБА_1 коштів у розмірі 100879,31 грн.

Вказав, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. на підставі зазначеної заяви AT "Банк Форвард" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60452696 від 30 жовтня 2019 року із виконання виконавчого напису №435 від 20.09.2019, яким зобов`язано стягнути з ОСОБА_1 на користь AT "Банк Форвард" заборгованість в розмірі 100879,31 грн. Також, 29 листопада 2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. при примусовому виконані виконавчого напису №435 від 20.09.2019 винесено постанову ВП № 60452696 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 .

Оскаржувані постанови відповідача позивач вважає протиправними, оскільки відповідач порушив частину 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд, ухвалою від 06.04.2020, позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху, та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 13.04.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі наявних доказів в порядку письмового провадження, так як явка сторін не визнавалася судом обов`язковою.

Суд, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, дійшов висновків, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 20.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталією Миколаївною вчинений виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь AT "Банк Форвард".

04.10.2019 AT "Банк Форвард" звернулося до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяни Леонідівни із заявою про примусове виконання рішення, якою просив відкрити за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталією Миколаївною за № 435 від 20.09.2019 про стягнення із боржника, ОСОБА_1 коштів у розмірі 100879,31 грн.

30.10.2019 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60452696 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. № 435 від 20.09.2019 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь AT "Банк Форвард" у розмірі 100879,31 грн.

29.11.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. у виконавчому провадженні ВП №60452696, при примусовому виконанні виконавчого напису № 435 від 20.09.2019 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М., винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Вважаючи оскаржувані постанови протиправними, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує викладене нижче.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначає закон України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Частиною 1 статті 26 Закону №1404-VII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону №1404-VIII, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 48 Закону №1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Отже, примусове виконання рішень здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом №1404-VII випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника. Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення. У такій заяві стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Виконавчим округом відповідача є м. Київ. Таким чином, відповідач має право здійснювати дії щодо примусового виконання виконавчих написів нотаріуса, в тому числі і щодо відкриття виконавчого провадження, при умові що місце знаходження майна боржника або місцем реєстрації боржника є місто Київ.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач зазначив місцезнаходження майна боржника рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ "Банк Форвард", який розташований за адресою м. Київ, вул. Саксаганського , буд. 105.

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданого 26.10.2010 Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області її місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

З матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що місце проживання боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , тобто вказана інформація про місце проживання була відома відповідачу.

Згідно довідки виданої завідувачем ДНЗ №2 "Зайчик" від 01.04.2020 №76, ОСОБА_1 працює в ДНЗ №2 " Зайчик " на посаді сторожа з 01.07.1998 по даний час.

Отже, відповідачем не додержано вимоги статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" та без достатніх на те правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи або знаходження її майна, а в іншому виконавчому окрузі.

Суд доходить висновку, що відповідач протиправно всупереч чинного законодавства прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності в нього достовірної інформації про місце проживання та перебування боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі.

Те, що м. Київ є місцезнаходженням майна боржника (грошових коштів) - карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "Банк Форвард", який розташований за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105, суд не бере до уваги, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 190 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно з статтею 179 ЦК України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до пункту 1.27 статті 1 закону України №2346-III від 05.04.2001 "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (далі - Закон №2346-III), платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Пунктом 3.1 статті 3 Закону №2346-III визначено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Згідно з пунктом 7.1 статті 7 Закону №2346-III, банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки.

Таким чином, наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому коштів чи цінностей, не породжує цивільні права та обов`язки, оскільки рахунок це - засіб, механізм, спосіб безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів.

Отже, наявність карткового рахунку у банку, місцезнаходження якого зареєстровано у м. Києві, на думку суду, не є тотожнім місцезнаходженню майна боржника, зокрема, його грошових коштів, оскільки матеріали справи не містять доказів, що на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ "Банк Форвард", знаходяться грошові кошти позивача, що б давало підстави вважати їх майном боржника. Суд не встановив, а відповідач не надав доказів наявності таких коштів на картковому рахунку на момент відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 5 статті 24 Закону №1404-VII, у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Під час судового розгляду відповідач не надав суду доказів виконання ним вимог частини 5 статті 24 Закону №1404-VII щодо з`ясування з достовірних джерел інформації про наявність майна боржника у відповідному виконавчому окрузі.

Відповідно до частини 3 статті 287 КАС України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час судового розгляду суб`єкт владних повноважень не довів, що постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 60452696 від 30 жовтня 2019 року, та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 29 листопада 2019 року ВП № 60452696 відповідають вимогам Закону №1404-VII.

Тому позовні вимоги про визнання їх протиправними та скасування необхідно задовольнити.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП № 60452696 від 30 жовтня 2019 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 29 листопада 2019 року ВП № 60452696.

Стягнути на користь ОСОБА_1 1698,42 грн (одна тисяча шістсот дев`яносто вісім гривень 42 коп.) судового збору за рахунок приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяни Леонідівни.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23 квітня 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна (вул. Юрія Поправки, буд. 6, офіс 15, м. Київ, 02094 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя П.М. Майстер