Справа № 160/12514/19
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 160/12514/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року (суддя Тулянцева І.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить: визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску № Ф-1127-52/04-63 від 07 листопада 2019 року; зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області скасувати нараховану ФОП ОСОБА_1 недоїмку з ЄСВ у розмірі 26539,26 грн., про що внести відповідну інформацію до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску № Ф-1127-52/04-63 від 07 листопада 2019 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині відмови у задоволені позовних вимог та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, апелянт зазначає, що оскільки судом першої інстанції скасовано вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску № Ф-1127-52/04-63 від 07 листопада 2019 року, ефективним способом поновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача внести відповідну інформацію до інтегрованої картки платника податків.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 25.03.2004 був зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебував на податковому обліку, як платник єдиного внеску.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області сформовано вимогу № Ф-1127-52/04-63 від 07 листопада 2019 року про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 26539,26 грн. за 2017-2018 роки та I-III квартали 2019 року.

Надаючи оцінку правомірності та обґрунтованості оскаржуваної вимоги, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про її протиправність, оскільки відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), наданих Пенсійним фондом України стосовно ОСОБА_1 , у 2017-2018 роках та I-III квартали 2019 року ТОВ «Тедіс Україна» було сплачено єдиний внесок на нараховану ОСОБА_1 заробітну плату.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в адміністративній справі №440/2149/19 сформував правовий висновок, відповідно до якого особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Інше тлумачення норм Закону щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в податкових органах та зареєстровані як фізичні особи-підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Враховуючи, що на час винесення оскаржуваної вимоги позивач не здійснював підприємницьку діяльність, у 2017-2018 роках та I-III квартали 2019 року єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сплачувався ТОВ «Тедіс Україна» за застраховану особу ОСОБА_1 , який працює за трудовим договором, останнім фактично виконано обов`язок щодо сплати єдиного внеску, а тому оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1127-52/04-63 від 07 листопада 2019 року сформована податковим органом неправомірно.

Разом з тим, ухвалюючи оскаржуване рішення щодо іншої позовної вимоги, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про передчасність позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області скасувати нараховану ФОП ОСОБА_1 недоїмку зі сплати єдиного внеску у розмірі 26539,26 грн., про що внести відповідну інформацію до інтегрованої картки платника податків.

Згідно з Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07.04.2016, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Відповідно до пункту 1 глави 1 Розділу II Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Згідно з главою 2 Розділу II Порядку з метою забезпечення контролю за коректністю відображення інформації в інформаційній системі органів ДФС при відкритті/закритті ІКП підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводиться щоденний контроль шляхом формування реєстрів перевірки записів, зокрема, за напрямами: наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску та переплати за платежами, за якими не передбачено подання платником податкової звітності до органу ДФС (крім платежів, які контролюються органами ДФС в частині актів перевірок); наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску в ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування».

Розбіжності не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, шляхом усунення помилок: у разі виявлення невідповідностей між відкритими в інформаційній системі органів ДФС ІКП та затвердженим Переліком форм ІКП здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП; у разі сплати новоствореним платником, який не включений до реєстру платників певного податку, кошти розносяться до ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування». Відпрацювання ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування» здійснюється згідно з пунктом 3 глави 2 розділу ІІІ цього Порядку.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу щодо вірного та об`єктивного відображення в інтегрованій картці фактичного стану розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган зобов`язаний вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Вказана правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року в адміністративній справі № 826/9288/18.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача скасувати нараховану ФОП ОСОБА_1 недоїмку зі сплати єдиного внеску у розмірі 26539,26 грн. із внесенням відповідної інформації до інтегрованої картки платника податків підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині, як таке, що ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року в адміністративній справі № 160/12514/19 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області скасувати нараховану Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 недоїмку зі сплати єдиного внеску у розмірі 26539,26 грн., про що внести відповідну інформацію до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 .

В іншій частині Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року в адміністративній справі № 160/12514/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 21 квітня 2020 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 21 квітня 2020 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова