Справа № 460/982/20
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2020 року м. Рівне №460/982/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дудар О.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДубенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Дубенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області (далі - відповідач) про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.

Позивач просив суд:

- визнати протиправною відмову у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

- зобов`язати відповідача оформити та видати у зв`язку із досягненням 45-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, без формування (присвоєння) унікального номеру в реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки у зв`язку із досягненням 45-річного віку.

Відповідач відмовив у задоволенні заяви, чим порушив права та законні інтереси позивача як особи, що у зв`язку зі своїми релігійними переконаннями відмовилася від прийняття номера облікової картки платника податків.

В Україні є прецедент щодо відмови від ІD-паспорта, відображений у правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.09.2018 у справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18), згідно з якою орган ДМС зобов`язано оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки.

Ухвалою суду від 24.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк від Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області (до структури якого належить Дубенський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області) надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

ДМС відповідно до покладених на неї завдань надає адміністративні послуги відповідно до закону.

Оскільки жодним нормативно-правовим актом не передбачено оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року у зв`язку із пропуском строку звернення для вклеювання нових фотокарток при досягненні 25 і 45-річного віку, позивачу правомірно було відмовлено у задоволенні заяви.

Крім того, рішення щодо відмови особі в оформленні або видачі паспорта не приймалося, а тому твердження позивача про те, що відповідачем відмовлено в отриманні паспорта, не відповідає дійсним обставинам справи.

Розглянувши позовну заяву та відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дубно Рівненської області, що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим 12.08.1998 Дубенським МВ УМВС України в Рівненській області (а.с.6).

13.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до Дубенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області із заявою щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року. Вказав, що у зв`язку з релігійними переконаннями відмовляється від оформлення паспорта у вигляді ІD-картки (а.с.9).

Листом від 12.12.2019 №5616-908/5616.1-19 відповідач повідомив заявника про те, що оформлення паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки можливе на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про зобов`язання оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки. У зв`язку з відсутністю такого рішення у відповідача відсутні правові підстави для видачі паспорта (а.с.10).

Вважаючи таку відмову органу міграційної служби протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 №2235-III (далі - Закон №2235-III), документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.

Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 №2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення №2503-XII).

Статтею 5 Закону №2235-III та пунктом 3 Положення №2503-XII передбачено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Відповідно до пункту 8 Положення №2503-XII термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Згідно з пунктом 12 Положення №2503-XII, видача та обмін паспорта провадяться у місячний термін за місцем постійного проживання громадянина. Вклеювання до паспорта нових фотокарток при досягненні громадянином 25 - і 45-річного віку провадиться у п`ятиденний термін.

Пунктом 15 Положення №2503-XII встановлено, що для вклеювання до паспорта нових фотокарток при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку подаються паспорт і дві фотокартки зазначеного розміру (35х45 мм).

З 06.12.2012 набув чинності Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 №5492-VI (далі - Закон №5492-VI), яким визначено правові та організаційні засади видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Частиною першою статті 4 Закону №5492-VI встановлено, що єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Згідно з пунктом "а" частини першої статті 13 Закону №5492-VI, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України і оформлення такого передбачається цим Законом з застосуванням засобів Реєстру.

Відповідно до статті 14 Закону №5492-VI, форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України" від 14.07.2016 №1474-VIII, який набрав чинності з 01.10.2016 (далі - Закон №1474-VIII), статтю 13 Закону №5492-VI доповнено частиною 3 наступного змісту: "Паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій. Посвідчення особи на повернення в Україну, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідчення водія не містять безконтактного електронного носія".

Також Законом №1474-VIII частину другу статті 21 Закону №5492-VI викладено в такій редакції: "Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України".

Кабінету Міністрів України пунктом 7 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1474-VIII доручено у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок №302).

Згідно з підпунктом 6 пункту 6 Порядку №302, обмін паспорта здійснюється у разі, зокрема, якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток.

Отже, чинним законодавством не передбачено оформлення та видача паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з досягненням особою 45-річного віку.

Суд зазначає, що 45 років позивачу виповнилося ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Бажаючи й надалі користуватися паспортом у формі книжечки, він повинен був протягом місяця (до 04.12.2019) звернутися до органу міграційної служби із заявою про вклеювання фотокартки встановленого зразка, додавши відповідні документи, як це передбачено пунктом 15 Положення №2503-ХІІ.

Зазначеної заяви позивач не подав.

Поряд з цим, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою саме щодо оформлення та видачі паспорта у формі книжечки зразка 1994 року. При цьому, на момент звернення (13.11.2019) його паспорт громадянина України НОМЕР_1 був дійсним.

З огляду на наведені правові норми та встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у зв`язку з досягненням ним 45-річного віку, діяв у межах повноважень, у спосіб та порядку, що визначені чинним законодавством.

Суд зазначає, що в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Обставини дійсного (фактичного) порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України). Проте, саме по собі звернення до адміністративного суду не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Для надання судового захисту суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Таким чином, передумовою задоволення позовних вимог щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії (похідна вимога) є встановлення факту порушення прав особи, яка звернулася до суду за захистом, тобто вчинення таким суб`єктом протиправних дій, бездіяльності чи прийняття протиправного рішення (основна вимога). У даному випадку жодних прав позивача відповідачем не порушено, оскільки перший не звертався до другого з жодною іншою заявою, окрім як щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у зв`язку із досягненням 45-річного віку, що не передбачено чинним законодавством.

Суд критично оцінює посилання позивача на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 19.09.2018 у справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18), згідно з якою орган ДМС зобов`язано оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки, оскільки правовідносини у даній справі не є тотожними, встановленим у справі №806/3265/17.

Отже, зазначена правова позиція не може бути застосована судом.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що порушення прав позивача, про захист яких він просив в судовому порядку, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду справи, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Дубенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області (вул.Драгоманова, буд.12, м.Дубно, Рівненська область, ) про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити учасникам справи, що 02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3, згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Відповідно, при обрахунку процесуальних строків дні карантину не враховуються. Отже, у випадку неможливості подання апеляційної скарги у встановлений строк, такий строк вважається продовженим на час дії карантину.

Рішення складено 23 квітня 2020 року.

Суддя Дудар О.М.