Справа № 743/506/20
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/506/20
Провадження № 2-а/743/103/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,
за участю: секретаря судового засідання ДОВБЕНКО О.М.,
учасники справи: - представник Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області СТАВИЦЬКИЙ О.В. (в режимі відеоконференції з Донецьким апеляційним судом), - громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу

за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (далі ГУДМС в Донецькій області)
до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1
пропродовження строку затримання,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

16 квітня 2020 р. ГУДМС України в Донецькій області, через "УКРПОШТУ", звернувся до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому ставилось питання про продовження строку затримання останнього в ПТПІ на 6 місяців.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

- рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2019 року примусово видворено з території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та затримано останнього, з метою забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 місяців, у зв`язку з чим, останнього було поміщено до Чернігівського ПТПІ;

- вони звертались до тимчасово повіреного у справах РФ в Україні щодо видачі на ім`я відповідача свідоцтва про повернення до Російської Федерації, а до Консульського відділу Посольства Російської Федерації в Україні з запитом щодо результатів проведення перевірки з встановлення обставин, що підтверджують або спростовують факт належності відповідача до громадянства Російської Федерації та з листом, яким надавали додаткову інформацію щодо відповідача;

- в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби НОМЕР_1 , спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 закрито пункти пропуску через державний кордон, що унеможливлює подальше примусове видворення на невизначений час;

- строк затримання відповідача закінчується, а на даний час неможливо забезпечити його примусове видворення.

Ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2020 р. відкрито провадження по справі та призначено її на 24 квітня 2020 р. в режимі відеоконференції з Донецьким апеляційним судом, за участю представника позивача та в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ, за участі відповідача.

В судовому засіданні:

- представник ГУДМС України в Донецькій області СТАВИЦЬКИЙ О.В. позов підтримав, з підстав вказаних в ньому;

- громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 позов визнав.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що:

- на ім`я громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 видавався паспорт громадянина Російської Федерації НОМЕР_2 , який діяв з 14.06.2011 р. р. по 14.06.2016 р.;

- рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2019 року примусово видворено з території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та затримано останнього, з метою забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 місяців;

- 31 жовтня 2019 р. уповноваженими особами Краматорського МВ ГУДМС України в Донецькій області громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було піддано адміністративному затриманню, на підставі ч. 2 ст. 263 КУпАП та прийнято рішення про поміщення останнього до Чернігівського ПТПІ, з метою ідентифікації та для забезпечення примусового видворення, а згідно Акту від 01.11.2019 р. приймання-передавання іноземця або особи без громадянства останній перебуває в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України;

- у зв`язку з відсутністю у громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 чинного паспорту, який дає право на виїзд з України, ГУДМС України в Донецькій області зверталось щодо видачі на ім`я останнього свідоцтва про повернення до Російської Федерації на адресу тимчасово повіреного у справах РФ в Україні (лист № 1401.3.2-18167/14.2-19 від 12.11.2019 р.);

- у зв`язку з листом Консульського відділу Посольства Російської Федерації в Україні від 11.12.2019 р. № 7488, ГУДМС України в Донецькій області зверталось з запитом щодо результатів проведення перевірки з встановлення обставин, що підтверджують або спростовують факт належності відповідача до громадянства Російської Федерації (лист № 1401.3.2-21164/14.2-19 від 23.12.2019 р.);

- у зв`язку з листом Консульського відділу Посольства Російської Федерації в Україні від 04.02.2020 р. № 587, ГУДМС України в Донецькій області зверталось з листом № 1401.3.2-2649/14.2-20 від 20.02.2020 р., яким надавали додаткову інформацію щодо відповідача.

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

Згідно пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Згідно п. 164 рішення Європейського суду з прав людини в справі "А. та інші проти Сполученого Королівства" (A. and Others v. the United Kingdom) будь-яке позбавлення свободи у відповідності до другої частини пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод буде виправданим лише до тих пір, поки йде процес депортації або екстрадиції. Якщо така процедура не виконується з належною ретельністю, позбавлення волі перестає бути допустимим відповідно до пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Стаття 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» регламентує, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як на 18 місяців (ч. 4).

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.

Згідно ч.ч. 11, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Виходячи з правового аналізу ст. 289 КАС України можна стверджувати, що інститут продовження строку затримання застосовується адміністративним судом у разі наявності АЛЬТЕРНАТИВНИХ УМОВ, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, якими є: 1) або відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації, 2) або неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи. При цьому, наявність хоча б однієї з яких надає підстави для прийняття адміністративним судом рішення про продовження затримання такої особи в межах максимально можливого строку (18 місяців).

П.1 Розділу VІ «Порядок дій з ідентифікації та документування іноземців» Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 р. № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22.01.2018 р. № 38/77) передбачає, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України, орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

Згідно підпункту 1 пункту 1 Рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби НОМЕР_1 , спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 13.03.2020, введеного в дію Указом Президента від 13.03.2020 №87/2020, розпорядження Кабінету Міністрів України «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю і припинення в них пішохідного сполучення» від 13.03.2020 № 288-р, розпорядження Кабінету Міністрів України «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби НОМЕР_3 -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 14.03.2020 № 287-р тимчасово закрито пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю, а також тимчасово припинено пішохідне сполучення у пунктах пропуску через державний кордон.

Оцінка суду.

Особа громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ідентифікованою та його особа підтверджується паспортом громадянина Російської Федерації НОМЕР_2 , який діяв з 14.06.2011 р. р. по 14.06.2016 р. та до вказаної дати був чинний, що вже встановлено рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2019 р. та, що виключає процедуру ідентифікації відповідача, при тому, що за вказаним судовим рішенням останній затримувався саме з метою забезпечення примусового видворення, а не з метою ідентифікації.

В той же час, наявність у громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 документів, які дають можливість ідентифікувати особу, не є безумовним свідченням відсутності перешкод для примусового видворення особи.

В даному випадку, забезпечити процедуру видворення громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не видається за можливе, по-перше, через відсутність у відповідача дійсних документів, що дають право на виїзд з України, а по-друге, у зв`язку з закриттям пунктів пропуску через державний кордонв умовах спалаху гострої респіраторної хвороби НОМЕР_1 , спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що строк затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід продовжити до 24 жовтня 2020 року включно в Чернігівському ПТПІ, з метою забезпечення примусового видворення його за межі України, що еквівалентно 6 місяцям, з часу винесення даного рішення, задовольнивши позов частково.

Керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 9, 241-246, 250, 289 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області задовольнити частково.

Продовжити строк затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 24 жовтня 2020 року включно в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення примусового видворення його за межі України.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до ШОСТОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий В.Б.Сташків

Текст рішення виготовлено та

підписано 24 квітня 2020 року.