Справа № 540/444/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2020-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/444/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ" ДАК "Автомобільні дороги України" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 03.02.2020 р. №,

встановив:

Дочірнє підприємство "Херсонський облавтодор" ВАТ" ДАК "Автомобільні дороги України" (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.02.2020, яким до позивача за затримку реєстрації податкових накладних застосовано штрафні санкції на загальну суму штрафу 66963,92 грн., зокрема: на 15 і менше календарних днів застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 61837,13 грн.; від 31 до 60 календарних днів застосовано штраф у розмірі 30% у сумі 5126,79 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення прийнято за наслідками камеральної перевірки, при проведенні якої податковим органом встановлено порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН за жовтень, листопад 2019 року, відповідальність за яке передбачено пунктом 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України. Позивач не погоджується з прийнятим рішенням податкового органу та вважає його протиправним, оскільки підприємство позивача фінансується з державного бюджету, поповнення його електронного рахунку стає в залежність від своєчасного надходження коштів на його поточний рахунок, і, як наслідок, підприємство не взмозі самостійно поповнити ліміт для реєстрації податкових накладних з ПДВ. В свою чергу, фінансування позивача з державного бюджету виключає умисел на порушення діючого законодавства та відповідний склад протиправного діяння, що в силу ст. 109 ПК України, звільняє від відповідальності.

Ухвалою суду від 25.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження та визначено розгляд справи проводити без виклику сторін.

Відповідачем 13.03.2020 подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній позовні вимоги не визнає. Відповідач зазначає, що, під час проведення перевірки згідно даних ІС "Архів електронної звітності" підсистеми "Реєстр податкових накладних", відповідачем було встановлено порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН за жовтень, листопад 2019 року. Зокрема було встановлено порушення термінів реєстрації 7 податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість 635460,68 грн., які фактично зареєстровані у період з 02.12.2019 по 26.12.2019, із затримкою реєстрації від 2 до 41 днів. Відповідач вказує, що встановлені в ході перевірки дати виписування податкових накладних, кількість податкових накладних, факти несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, будь-які числові показники податкових накладних, розрахунку суми штрафу позивачем не оспорюються та не заперечуються. Також, жодних обґрунтувань чи доказів неправомірності чи протиправності дій відповідача при проведенні камеральної перевірки чи прийнятті оскаржуваного рішення позивач не надає. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається лише на відсутність вини та не завдання збитків та шкоди вчиненим податковим правопорушенням. Проте, відповідач вказує, що наявність чи відсутність шкоди, умислу, причинного зв`язку (та інше) не є обов`язковим для накладення штрафу за порушення фінансової дисципліни та порядку реєстрації податкових накладних. Хоча вина платника не передбачена як обов`язковий елемент складу податкового правопорушення, відповідальність за яке передбачена п. 1201.1 ст. 120-1 ПК України, в даному випадку факт наявності вини доводиться недбалістю посадових осіб позивача, яка виразилась у не забезпеченні підтримання необхідного ліміту на рахунку в СЕА ПДВ для реєстрації податкових накладних. Доводи позивача щодо відсутності вини у несвоєчасній реєстрації податкових накладних спростовується тим, що порядок та строки реєстрації податкових накладних визначені імперативними нормами ПК України і є обов`язковими до виконання платником податку. За переконанням відповідача, одним із принципів податкового законодавства є рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу (ст. 4 ПК України). Крім того, відповідач зазначає, що незалежно від форми власності позивача, джерел його фінансування, збитковості чи прибутковості, на нього покладено безумовний обов`язок здійснювати своєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у гранично встановлені строки. А той факт, що позивач є державним підприємством та фінансується із державного бюджету, не може бути підставою для звільнення його від відповідальності за вчинення податкового правопорушення. Отже, доводи позивача стосовно відсутності вини у несвоєчасній реєстрації податкових накладних через відсутність ліміту на електронному рахунку є необгрунтованими з огляду на те, що забезпечення необхідного ліміту для реєстрації податкових накладних на електронному рахунку є обов`язком позивача, а наявність чи відсутність необхідного ліміту для реєстрації податкових накладних залежить виключно від дій або бездіяльності позивача. До того ж, відповідач звертає увагу, що п.12 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість визначено, що якщо сума, обчислена відповідно до пункту 9 цього Порядку, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній, яку платник податку повинен зареєструвати в Реєстрі, такий платник перераховує необхідну суму коштів з поточного рахунка на електронний рахунок. Тобто, у разі недостатності грошових коштів на електронному рахунку для реєстрації податкової накладної в ЄРПН позивач має право перерахувати зі свого поточного рахунку на рахунок в системі електронного оточного рахунка на електронни a

26.03.2020 до суду в електронній формі від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній, зокрема, зазначив, що приписи статті 120-1 ПК України містять множинне трактування прав платників податків, внаслідок існування яких можливо прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу. Позивач зазначив, що зміст положень ст. 120-1 ПК України не відповідає наведеній концепції "якості закону", оскільки є не чітким та не передбачуваним у своєму застосуванні. Всі податкові накладні, за несвоєчасну реєстрацію яких до підприємства застосовані штрафні санкції, є зареєстрованими в ЄРПН. Несвоєчасна реєстрація не призвела до невиконання позивачем своїх зобов`язань перед бюджетом, або до інших негативних наслідків.

01.04.2020 до суду від позивача в електронній формі надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи судової практики, а саме постанов П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 по справі № 540/167/19, від 11.03.2020 по справі № 540/1807/19, від 23.03.2020 по справі № 540/2270/19.

08.04.2020 до суду від відповідача для підтвердження правової позиції надійшла заява разом із постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.02.2020 по справі № 620/1221/19.

Відповідно до положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, як вже було зазначено вище, ухвалою про відкриття провадження вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Херсонський окружний адміністративний суд встановив наступні обставини.

ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі було проведено камеральну перевірку дотримання термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН ДП "Херсонський облавтодор" за жовтень, листопад 2019 року, за результатами якої складено відповідний акт від 10.01.2020 за № 31/21-22-51-04-01/31919234.

Перевіркою встановлено порушення термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН за жовтень, листопад 2019 року, відповідальність за яке передбачено пунктом п.120-1.1 ст. 120-1 ПК України.

На підставі акту перевірки, ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийнято податкове повідомлення-рішення № від 03.02.2020, яким до позивача за затримку реєстрації податкових накладних застосовано штрафні санкції на загальну суму штрафу 66963,92 грн., зокрема: на 15 і менше календарних днів застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 61837,13 грн.; від 31 до 60 календарних днів застосовано штраф у розмірі 30% у сумі 5126,79 грн.

Порядок та процедура проведення перевірки, кількість податкових накладних, строки реєстрації їх в ЄРПН та розмір штрафних санкцій позивачем не оспорюється.

На обґрунтування позовних вимог, ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ" ДАК "Автомобільні дороги України", зокрема, посилається на збитковість та відсутність вини, у зв`язку із неналежним фінансуванням з державного бюджету, відсутність шкоди, вважаючи, що це є підставою, відповідно до п.109.1 ст. 109 ПКУ, для визнання відсутності складу податкового правопорушення. Також, для підкріплення своєї правової позиції, ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ" ДАК "Автомобільні дороги України" наводить доводи, які висвітлені, зокрема, у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.01.2018 по справі № 816/390/17.

Дослідивши позиції сторін та письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Основні засади податкового законодавства України передбачені ст. 4 ПК України, в якій зазначено, що податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах:

4.1.1. загальність оподаткування - кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу;

4.1.2. рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу;

4.1.3. невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Спірні правовідносини, щодо реєстрації ПН врегульовані ПК України та Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 569.

Статтею 200-1 ПК України визначено, що платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку. Кошти з такого рахунку підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок.

Порядок визначення сум, в межах яких платник податку має право зареєструвати податкові накладні, регламентовано п.200-1.3 ст. 200-1ПКУ. Зокрема, платник податку може без додаткових перерахувань на електронний рахунок коштів зареєструвати податкову накладну із податковими зобов`язаннями, але в межах наявних у нього сум податкового кредиту, що підтверджуються податковими накладними, які, у свою чергу, постачальник товарів/послуг зареєстрував в ЄРПН.

Відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 1 пункту 22 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість встановлено, що у разі недостатності коштів на електронному рахунку платника податку для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань, платник податку у строки, встановлені Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує на електронний рахунок необхідні кошти з власного поточного рахунка.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що реєстрація сум ПДВ, зазначених у податковій накладній, стає у залежність від сум, що є на електронному рахунку (ліміт). Якщо ліміту для такої реєстрації недостатньо, податкова накладна не буде зареєстрована, що може мати наслідком порушення строків її реєстрації.

Пунктом 120-1.1. ст.120-1 ПК України передбачено, що за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів в розмірі 10%;

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 31 до 60 календарних днів в розмірі 30%.

Суд зазначає, що виходячи із вищезазначених принципів оподаткування визначених ст. 4 ПК України, зокрема щодо рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно форми власності юридичної особи та невідворотності настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства, суд відхиляє обґрунтування позивача, що ДП "Херсонський облавтодор" є збитковим державним підприємством і грошові кошти надходять виключно за рахунок державних замовлень, оскільки такий підхід є порушенням вищезазначених принципів та надає не передбачені законодавством переваги позивачу як суб`єкту господарювання перед іншими платниками податків.

Вказаний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18 лютого 2020 року по справі № 620/1221/19 за позовом АТ "Облтеплокомуненерго" до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, згідно якої податкове законодавство не містить норм, які б звільняли платників податків від відповідальності за порушення ними строків реєстрації податкових накладних з підстав заборгованості місцевого бюджету перед платником та/або незадовільного матеріального стану платника податків.

Стосовно відсутності вини позивача у несвоєчасній реєстрації податкових накладних через відсутність ліміту на електронному рахунку, суд вважає такі посилання необґрунтованими з огляду на те, що забезпечення необхідного ліміту для реєстрації податкових накладних на електронному рахунку є обов`язком позивача, а наявність чи відсутність необхідного ліміту для реєстрації податкових накладних залежить виключно від дій або бездіяльності позивача.

Суд зазначає, що отримуючи кошти від контрагентів за товари, послуги, виконані роботи, позивач отримує від них в тому числі і ПДВ, що дає йому можливість використовувати ці кошти на поповнення електронного рахунку з метою подальшої реєстрації ПН/РК. Не вчиняючи зазначених дій, позивач залишає суму сплаченого йому ПДВ у власному обігу, тобто діє за власним розсудом та обираючи той напрямок використання цих коштів який є йому економічно вигідним та необхідним. Але в такому випадку, на думку суду, платник податку не може використовувати в подальшому посилання на свій економічний стан, збитковість як підставу для звільнення від виконання податкового обов`язку.

У разі недостатності грошових коштів на електронному рахунку платника податків для реєстрації податкової накладної в ЄРПН платник зобов`язаний перерахувати зі свого поточного рахунку на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ суму коштів, достатню для реєстрації такої податкової накладної.

Позивач, направляючи на реєстрацію податкові накладні у строки, визначені п. 201.10 ст. 201 ПК України, був обізнаний про відсутність необхідного ліміту для їх реєстрації. Проте, ним не вчинялося жодних дій, щодо поповнення електронного рахунку з метою збільшення суми ліміту та своєчасної реєстрації податкових накладних.

Саме лише здійснення суб`єктом господарювання перевірки ліміту на електронному рахунку податку на додану вартість, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні, не свідчить про намір здійснити реєстрацію у встановлені терміни, а отже не виключає вину підприємства у здійсненні податкового правопорушення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 року, по справі № 808/2289/17.

Крім того, суд вважає, що направлення позивачем ПН до ЄРПН при обізнаності щодо відсутності на власному електронному рахунку достатніх коштів для такої реєстрації - не є підтвердженням виконання ним свого податкового обов`язку, оскільки такі дії вчинені не в послідовності визначеній ПКУ, а саме: спочатку поповнення коштів не електронному рахунку, а потім подання ПН на реєстрацію.

Тобто, позивач заздалегідь усвідомлював невідворотність відмови йому податковим органом у реєстрації податкових накладних без достатнього поповнення рахунку, але вчиняв ці дії з метою обґрунтування своєї позиції при оскарженні податкових повідомлень-рішень на підтвердження своєчасності подачі ПН та відсутності вини.

Суд вважає, що позивач не забезпечив створення залежних виключно від нього умов для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме не підтримував необхідного ліміту на рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ для реєстрації податкових накладних.

Згідно ст. 109 ПК України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Суд вважає, що наявність чи відсутність шкоди, умислу, форми вини, не є складовими для накладення штрафу за порушення фінансової дисципліни та порядку реєстрації податкових накладних.

Суд зазначає, що у ПК України вина платника не передбачена як обов`язковий елемент складу податкового правопорушення, відповідальність за яке передбачена п. 120-1. 1 ст. 120-1 ПК України, що підтверджується змістом ст. 109 цього кодексу.

Судом вивчені та враховані правові позиції ВС КАС у подібних справах № 825/824/17 (Постанова від 28.02.2020), № 816/390/17 (Постанова від 30.01.2018), № 808/2289/17 (Постанова від 24.04.2018), № 620/1221/19 (Постанова від 18.02.2020), при розгляді яких суд дійшов до висновку, що з системного аналізу ст. 109, 120-1 ПК України вбачається, що для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для застосування до платника податку відповідальності за затримку реєстрації ПН необхідно встановити причини, що зумовили допущення такого пропуску, та перевірити чи вчинив платник податку усі залежні від нього дії з метою належного виконання податкового обов`язку щодо своєчасності реєстрації таких документів.

У цій справі суд приходить до висновку, що не забезпечення ДП "Херсоноблавтодор" необхідного ліміту коштів на рахунку в СЕА ПДВ для реєстрації податкових накладних, що потягло за собою несвоєчасну їх реєстрацію - є безумовною підставою для визнання таких дій порушенням фінансової дисципліни незалежно від фінансово-економічного стану платника податків, форми власності, джерел фінансування та дає підстави прийти до висновку, що порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН за жовтень, листопад 2019 року сталося в результаті бездіяльності позивача.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що заявляючи вимогу про скасування податкового повідомлення-рішення з наведених в позові підстав, визнаючи при цьому факт порушення строків реєстрації податкових накладних, не наводячи жодних обґрунтувань та доказів неправомірності дій/рішення відповідача, позивач фактично просить суд звільнити його від виконання податкового обов`язку - сплати грошових зобов`язань, якими відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст. 14 ПК України є штрафні (фінансові) санкції, але такі функції не є компетенцією суду.

Суд відхиляє також посилання позивача на постанову Верховного Суду від 30.01.2018 по справі № 816/390/17 з огляду на те, що у наведеній справі товариство поповнило свій рахунок СЕА ПДВ, але у зв`язку з певними обставинами (технічними) таке поповнення фактично не відбулось, що і стало підставою для скасування ППР. Тобто, позивач вчинив всі необхідні дії у строк визначений ПК України для поповнення ліміту електронного рахунку. У даній же справі позивачем не було здійснено жодних заходів щодо поповнення електронного рахунку з метою збільшення суми ліміту, а тому посилання позивача на вказану справу як на аналогічну, з метою врахування правових висновків судом, не може бути враховано в силу невірного тлумачення позивачем зазначених висновків.

Щодо посилань позивача на те, що податкові накладні, які були зареєстровані несвоєчасно, не надавались отримувачу (покупцю), то ця обставина ніяким чином не звільняє позивача від відповідальності. Диспозиція п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України передбачає, що штраф не застосовується за порушення граничних строків для реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

При цьому, для звільнення від відповідальності необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та , водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Вказана правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду по справах № 816/1488, 17, № 807/68/18, № 808/3250/17, №620/1221/19. В наданих позивачем податкових накладних ставка ПДВ 20%.

З урахуванням вищенаведеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, оскільки рішення податкового органу прийнято в межах компетенції, на підставі закону та у спосіб передбачений законом, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ" ДАК "Автомобільні дороги України" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.02.2020 року №.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 111030300