Справа № 826/8632/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 року місто Київ №826/8632/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, у якому просить суд визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.05.2017 № ; визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.05.2017 № ; визнання протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про сплату боргу (недоїмки) від 26.05.2017 № Ф-; визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.05.2017 № .

Позовні вимоги мотивовано тим, що Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві протиправно, на підставі хибних висновків акта перевірки прийняло спірні податкові повідомлення-рішення. Також необґрунтовано прийнято спірне рішення про застосування штрафних санкцій та вимогу про сплату боргу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №826/8632/17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 14.07.2017 закінчено підготовче провадження та призначено справу №826/8632/17 до судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на обґрунтованість висновків акта перевірки та відповідно, податкових повідомлень-рішень від 26.05.2017 №, №, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 26.05.2017 № Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.05.2017 №.

Відповідно до пункту 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу розглянуто в письмовому провадженні згідно із приписами статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

ГУ ДФС у м. Києві проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства, а також єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, за результатом якої складено акт перевірки від 24.04.2017 № 74/26-15-13-06-11/ НОМЕР_1 .

На підставі акту перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення: від 26.05.2017 року № за платежем податок па доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 18179,09 гривень, в тому числі за податковим зобов`язанням - 14543,27гривень, за штрафними (фінансовими) санкціями 3635,82 гривень за порушення п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України; від 26.05.2017 року № за платежем військовий збір на суму 1817,90 гривень, в тому числі за податковим зобов`язанням - 1454,32 гривень, за штрафними (фінансовими) санкціями - 363,58 гривень за порушення п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Також податковим органом прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.05.2017року № Ф- по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 53450,84 грн та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.05.2017року № з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 8709,43 грн.

Підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно з підпунктами 168.1.1 та 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Відповідно до пункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваною доходу єдиним платіжним документом.

Згідно з пунктом 110.1 статті 110 Податкового кодексу України, платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 127.1 статті 127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/а бо несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідно до пункту 171.2 статті 171 Податкового кодексу України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Пунктом 161 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних сил України, встановлюється військовий збір (далі - збір).

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 Податкового кодексу України (підпункт 1.2 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України). Для резидента - це загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (підпункти 163.1.1, 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 1.4 пункту 161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою (1,5 відсотків), визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 Податкового кодексу України (підпункт 1.5 пункту 161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України).

Платники збору зобов`язані забезпечити виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 Податкового кодексу України (підпункт 1.6 пункту 161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 127.1 статті 127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Згідно з пунктом 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: а) своєчасно т повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

В акті перевірки зазначено, що позивачем завищено суми витрат за рахунок включення придбання пально-мастильних матеріалів в сумі 92031,20 грн., які документально не підтверджені відповідними первинними документами, зокрема угодами, актами виконаних робіт (наданих послуг), товарно-транспортними накладними, тощо; завищено суми інших витрат, включаючи плату за видачу, переоформлення, продовження терміну дії ліцензії в сумі 4250,00 грн., ПДФО з доходу в сумі 674,00 грн.

Судом установлено, що основним видом діяльності позивача згідно з довідки Головного управління статистики м. Києві є діяльність у сфері проводового електрозв`язку. Також позивач здійснює надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телемереж на території м. Київ та м. Буча Київської області, що підтверджується ліцензіями серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 , що видані Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, та монтажні роботи згідно ліцензії серії НОМЕР_4 виданою Державною архітектурно-будівельною інспекцією України.

Позивач здійснював придбання бензину у Приватного підприємства "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" згідно договору від 13.06.2014 року № ЗЮБКПК-0182, за який розраховувався в безготівковому порядку.

При цьому, бензин використовувався автомобілями позивача та найманих працівників ОСОБА_2 - інженер лінійних споруд електрозв`язку та ОСОБА_3 - монтажник відповідно до укладених 30 грудня 2013 року договорів про використання автомобілів без компенсації. Відповідно до пп.3.1.9 п.3.1 зазначених договорів позивач зобов`язується здійснювати за власний рахунок заправлення автомобілів паливом та ПММ у період використання автомобілів.

Таким чином, бензин використовується позивачем для заправлення транспортних засобів, що перевозять працівників та матеріали до місця здійснення робіт.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 були надані на перевірку всі документи за 2015 рік, що підтверджують витрати на придбання та використання палива, зокрема договори придбання палива, банківські виписки на оплату палива, накладні на відпуск товарів (палива), договори на використання автомобілів, подорожні листи автомобілів тощо.

Проте, в акті перевірки не зазначені суми витрат, які визнані такими, що не підтверджені документально та розрахунковими документами, не зазначені господарські операції, за якими ці витрати здійснювались, та не зазначені докази, що достовірно підтверджують факт порушення. Також, з акту перевірки неможливо встановити які саме документи були визнані такими, що не пов`язані з отриманням доходу, та за якою господарською операцією - в акті перевірки не зазначені назва цих документів, їх реквізити та суми витрат за кожним документом.

Таким чином, висновок про порушення позивачем вимог пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України є протиправним.

На підставі вказаного, визначення відповідачем у податковому повідомленні- рішенні від 26.05.2017 року № грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 18179,09 гривень, в тому числі за податковим зобов`язанням - 14543,27 гривень, за штрафними (фінансовими) санкціями - 3635,82 гривень не відповідає діючому законодавству України та є противоправним, а тому підлягає скасуванню.

Підставою для донарахування відповідачем військового збору стало визначення за результатами перевірки заниження оподаткованого (чистого) доходу у періоді з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. на суму 96955,16 грн.

На підставі викладеного, враховуючи що донарахування зобов`язання з військового збору є похідним від донарахування грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, визначення відповідачем у податковому повідомленні-рішенні від 26.05.2017 року № грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 1817,90 гривень, в тому числі за податковим зобов`язанням - 1454,32 гривень, за штрафними (фінансовими) санкціями - 363,58 гривень не відповідає діючому законодавству України та є противоправним, а отже підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 26.05.2017 № Ф- по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 53450,84 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.05.2017 № з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 8709,43 грн суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що позивачем не перераховано до бюджету єдиного внеску за 2015 рік на загальну суму 53450,84 грн., в т.ч. за 2015 - 33643,46 грн., за 2016 рік - 19807,38 грн., чим порушено ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". При цьому, в акті перевірки робиться посилання на те, що за результатами перевірки встановлено заниження оподаткованого (чистого) доходу в 2015 р. на суму 96955,16 грн. В 2016 при поданні ОСОБА_1 таблиці № 1 «Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами - підприємцями в графі 2 була вказана сума чистого доходу (прибутку), відображена в податковій декларації фізичної особи - підприємця за 2016 р. 19763,52 грн., яка не відповідає фактично заявленій платником - 109797,00 грн.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені загальнообов`язкове.

Пунктами 2), 3-1) частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Органи доходів і зборів-центральний орган виконавчої влади, що формує податкову і митну політику (в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів, єдиного внеску) та забезпечує її реалізацію, (центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), та його територіальні органи.

В судовому засіданні встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа та є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 1) частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини 4 статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування-Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Частинами 11, 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» органи доходів і зборів мають право застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 10, пункту 2) частини 11, частини 14 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Невиконання таких зобов`язань є правопорушенням. Отже, нарахування санкцій, застосування заходів забезпечення за невиконання загаданих зобов`язань та примусове стягнення на підставі виконавчих документів коштів на виконання таких грошових зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також штрафних санкцій гуртуються на законі.

Згідно з розділом VI Наказу Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зокрема:

1. До платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

2. У разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

3. Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Оскаржуваним рішенням встановлено несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) сум єдиного внеску за період 2015-2016 роки, зазначене позивачем не спростовано.

В зв`язку з тим, що позивач несвоєчасно та не в повному обсязі проводив сплату єдиного внеску, відповідач прийняв спірне рішення, яким застосував до позивача штрафні санкції та нарахував пеню.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 26.05.2017 №Ф- по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 53 450,84 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.05.2017 № з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 8 709,43 грн. є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, тобто є правомірними.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позов в цій частині є необґрунтований та недоведений, тому в задоволені цієї частини необхідно відмовити.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 26.05.2017 № та №.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.